УХВАЛА

24 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 917/1192/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Кондратова І.Д., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Північно-Східного офісу Держаудитслужби

на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.05.2023 (суддя Іванко Л.А.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 (колегія суддів: Стойка О.В., Істоміна О.А., Попков Д.О.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут"

до Північно-Східного офісу Держаудитслужби

про стягнення 30 537,52 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Господарський суд Полтавської області рішенням від 02.05.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2023, позов задовольнив.

2. 02.10.2023 Північно-Східний офіс Держаудитслужби звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.05.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2023, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

3. 06.10.2023 надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" проти відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Північно-Східного офісу Держаудитслужби.

4. Дослідивши матеріали касаційної скарги та заперечень, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

5. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

6. Відповідно до п.9 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

7. Згідно із п.2 ч.3 ст.287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

8. У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п.1 ч.1 ст.163 ГПК).

9. Згідно з ч.7 ст.12 ГПК для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

10. Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

11. Скаржник оскаржує судові рішення, якими вирішено спір про стягнення 30 537,52 грн, а тому вони не підлягають касаційному оскарженню.

12. Водночас касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли би бути визнані такими, що підпадають під дію пунктів а), б), в), г) п.2 ч.3 ст.287 ГПК.

13. Скаржник зазначає, що справа має виняткове значення для нього, оскільки під час виконання зобов`язань за укладеними з позивачем договорами постачання електричної енергії він діяв у відповідності до вимог договорів, з урахуванням цивільного, господарського законодавства, вчиняв усі дії, направлені на належне виконання умов договорів та своєчасної оплати за поставлений товар; в свою чергу позивач діяв недобросовісно, свідомо не виконав умови договору та вчинив дії, що направлені на постачання електроенергії без урахування умов договорів; суди попередніх інстанцій не врахували аргументи та обґрунтування відповідача щодо неправомірності дій постачальника, а також подані ним докази; позивач є найбільшим постачальником електроенергії в Полтавській області, а наявність судових рішень, подібних до оскаржуваних, створює негативну практику, яка у подальшому може застосовуватися недобросовісними суб`єктами господарювання. Скаржник також посилається на висновки Верховного Суду щодо обов`язковості виконання умов укладених договорів, викладені в постановах від 02.11.2021 у справі №917/1338/18, від 10.04.2019 у справі №390/34/17, від 23.01.2019 у справі №355/385/17.

14. Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та зміст оскаржених судових рішень у цій справі не дають підстав для висновку про те, що справа має виняткове значення для скаржника.

15. Посилання скаржника на висновки Верховного Суду щодо обов`язковості виконання умов укладених договорів фактично зводиться до обґрунтування такої загальної підстави касаційного оскарження як застосування норм права без урахування висновку Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах (п.1 ч.2 ст.287 ГПК).

16. Твердження скаржника, що оскаржувані судові рішення можуть створити негативну практику, яка у подальшому може застосовуватися недобросовісними суб`єктами господарювання, є його припущеннями.

17. Касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судами попередніх інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним. Незгода із судовим рішенням не свідчить про винятковість справи, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання відповідних наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача/відповідача є звичайним передбачуваним процесом.

18. Верховний Суд дослідив та оцінив ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства. З урахуванням цього, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги, що справа має виняткове значення для скаржника.

19. Вищезазначене відповідає висновкам, наведеним в ухвалі Верховного Суду від 23.08.2023 у справі №910/13226/22, на яку посилається скаржник. Окрім цього, ухвалою від 23.08.2023 Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження у справі №910/13226/22.

20. Рекомендацією №R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до ч."с" ст.7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

21. Законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у п.1 ч.1 ст.293 ГПК, і це повністю узгоджується з положеннями ст.129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

22. При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

23. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

24. Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені п.2 ч.3 ст.287 ГПК випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

25. Згідно з п.1 ч.1 ст.293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

26. Оскільки касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а), б), в), г) п.2 ч.3 ст.287 ГПК, Верховний Суд вважає, що скаржником не дотримано умову допуску цієї справи до касаційного оскарження.

27. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Північно-Східного офісу Держаудитслужби на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.05.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2023, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №917/1192/22 за касаційною скаргою Північно-Східного офісу Держаудитслужби на рішення Господарського суду Полтавської області від 02.05.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді І. Кондратова

В. Студенець