УХВАЛА

23 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/10049/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Вронська Г. О., Студенець В. І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2

про відвід колегії суддів у складі Губенко Н. М. - головуючий, судді: Вронська Г. О., Студенець В. І.

від розгляду справи № 910/10049/21

за позовом ОСОБА_1

до Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Лада-2", Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лосєва Володимира Володимировича

про визнання рішення загальних зборів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 08.03.2023 Північний апеляційний господарський суд повернув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.12.2022 у справі № 910/10049/21 на підставі пункту 1 частини 5 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, оскільки апеляційна скарга підписана за довіреністю Якіменком Володимиром Петровичем, особою, яка не є адвокатом.

05 травня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вперше звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21. Ухвалою від 12.05.2023 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Скаржникам надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, шляхом подання до Суду документу про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 у сумі 2 684,00 грн. Суд також роз`яснив скаржникам обов`язок особи, яка подає касаційну скаргу, надсилати іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення, встановлений статтею 291 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, скаржникам роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк, така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню.

29 червня 2023 року до Суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої, зокрема, були додані докази надсилання іншим учасникам справи копії касаційної скарги і доданих до неї документів. Водночас до вказаної заяви не було додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі, натомість заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21, яке обґрунтовано відсутністю доходів за минулий рік з посиланням на те, що сума судового збору перевищує 5% розміру його річного доходу.

Ухвалою від 06.07.2023 Верховний Суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21; касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 повернув.

18 серпня 2023 року на адресу Суду повторно надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21, в якій скаржники просили поновити строк касаційного оскарження; відкрити касаційне провадження у справі; при вирішенні справи застосувати норми статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод; скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Крім того, разом із касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали дві окремі заяви із процесуальних питань, в яких також викладені клопотання про поновлення строку касаційного оскарження із викладенням обґрунтування причин його пропуску.

Ухвалою від 06.09.2023 Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржникам строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Суду документу про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 у сумі 2 684,00 грн.

16 жовтня 2023 року до Суду від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла заява про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Губенко Н. М. - головуючий, судді: Вронська Г. О., Студенець В. І.

Подана заява обґрунтована тим, що суддя Губенко Н. М. вже розглядала матеріали касаційної скарги, поданої вперше, яка була повернута ухвалою від 06.07.2023 з підстав несплати судового збору. На думку заявників суддя Губенко Н. М. упереджено поставилася до ОСОБА_1 , оскільки проігнорувала його клопотання про звільнення від сплати судового збору. ОСОБА_1 вважає, що вправі був очікувати задоволення поданого клопотання, а тому повернення касаційної скарги без його розгляду є свідченням істотного порушення прав людини, гарантованих Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Водночас під час розгляду клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору Суд виходив з того, що він не є позивачем у справі, а тому приписи пункту 1 частини 1 та частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" на нього не поширюються, що на думку заявників є проявом дискримінації з боку Верховного Суду, оскільки Суд поставив право скаржника бути звільненим від сплати судового збору в залежність від статусу учасника справи. Таким чином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають, що під час вирішення питання про звільнення ОСОБА_2 , який є представником ОСОБА_1 у справі № 910/10049/21, порушені принцип верховенства права, так як, дійшовши висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон, а застосовує норми Конституції України, як норми прямої дії. Отже, з`ясувавши, що стаття 8 Закону України "Про судовий збір" є дискримінаційною, оскільки нею передбачено право суду відстрочити сплату судового збору або зменшити його розмір, а також звільнити від його сплати саме для позивача - фізичної особи, і не передбачено для інших заявників, які не є позивачами, суддя Губенко Н. М. була зобов`язана керуватися принципом верховенства права і відповідно до вимог частини 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України застосувати аналогію закону чи права при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Враховуючи наведене, на думку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суддя Губенко Н. М. вже має заздалегідь сформовану думку щодо оцінки обставин сплати ними (скаржниками) судового збору за подання касаційної скарги, тощо. Заявники вважають, що у разі продовження розгляду справи № 910/10049/21 суддя Губенко Н. М. не зможе забезпечити неупереджений розгляд касаційної скарги та пов`язаних із нею процесуальних питань. В прохальній частині заяви про відвід ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зауважили, що також заявляють відвід суддям Вронській Г. О. та Студенцю В. І., "які розглядали справу № 910/10049/21 і не входить до складу суду, але можуть вирішувати питання про відвід судді Губенко Н. М.".

Розглянувши вказану заяву Суд дійшов висновку про її необґрунтованість, з огляду на таке.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (пункт 5 частини 1 статті 35 цього Кодексу).

За змістом статті 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим.

При вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, в тому рахунку надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Однак, при цьому згідно з імперативним приписом частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, самі по собі прийняті у справі процесуальні та судові рішення не можуть бути підставою для відводу без надання стороною, яка заявляє відвід, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів проявлення зазначеними суддями саме необ`єктивності чи упередженості при ухваленні судового рішення.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту касаційної скарги. Так, згідно з пунктом 2 частини 4 статті 290 цього Кодексу, до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Тобто вказаною нормою встановлено обов`язок особи, що подає касаційну скаргу, одночасно із її подачею надати Суду або документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Із вказаного вбачається, що у разі, якщо скаржник вважає, що має право, зокрема, на звільнення від сплати судового збору, відповідно до приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір", він зобов`язаний надати Суду відповідні докази, на підтвердження обставин, які відповідно до вказаного закону можуть бути підставою, зокрема, для звільнення від сплати судового збору, разом із касаційною скаргою.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Суд, встановивши відсутність доказів сплати судового збору, а також відсутність документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, постановив ухвалу від 12.05.2023, якою залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України Суд зазначив недоліки касаційної скарги, спосіб і строк їх усунення, а також зазначив точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

Проте 29 червня 2023 року до Суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій було заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21, обґрунтоване тим, що сума судового збору перевищує 5% розміру його річного доходу.

Оскільки касаційна скарга подана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як одна касаційна скарга на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21, Суд, розглянувши подану заяву про усунення недоліків поданої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 касаційної скарги, відмовив у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору та повернув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21. При цьому в ухвалі від 06.07.2023 Суд наголосив, що касаційна скарга подана двома особами - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , і в ухвалі від 12.05.2023 надавав строк обом скаржникам для сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21, тобто судовий збір міг би сплачуватися або пропорційно або солідарно або одним із скаржників. Крім того, Суд послався на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 909/8/18, від 18.07.2022 у справі № 161/18983/20, від 04.05.2022 у справі № 947/30114/20 стосовно того, що статтею 8 Закону України "Про судовий збір" прямо передбачено право суду, зокрема, відстрочити сплату судового збору або зменшити його розмір, саме для позивача - фізичної особи, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

18 серпня 2023 року до Суду вдруге надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 разом із окремими заявами із процесуальних питань.

Згідно із протоколом передачі судової справи (касаційної, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 18.08.2023 для розгляду справи № 910/10049/21 визначено колегію суддів у складі: Губенко Н. М. - головуючий, судді: Вронська Г. О., Студенець В. І.

Проте вдруге подана касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 була також оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України: скаржниками повторно не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою від 06.09.2023 Верховний Суд повторно залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 із наданням скаржникам строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до Суду документу про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 у справі № 910/10049/21 у сумі 2 684,00 грн.

Відтак Суд діяв згідно із нормами Господарського процесуального кодексу України.

У заяві про відвід ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наголошується, що причиною для відводу не є незгода з процесуальними рішеннями суддів. Однак Суд розцінює вказані підстави для відводу саме як незгоду з процесуальними рішеннями, оскільки вони обґрунтовані припущеннями та власним трактуванням норм матеріального та процесуального права.

Стосовно ігнорування Судом заяви про усунення недоліків, поданої окремо ОСОБА_1 , в якій також було викладено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, яка була залишена без руху ухвалою від 12.05.2023, Суд наголошує, що така заява надійшла на адресу Суду 14.07.2023, тоді як ухвала Верховного Суду про повернення касаційної скарги була постановлена 06.07.2023. При цьому Суд звертає увагу, що ухвалою від 06.07.2023 повернута касаційна скарга саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а не касаційна скарга ОСОБА_1 . Водночас подання однієї касаційної скарги різними особами передбачає узгодженість процесуальних дій в процесі перебування такої скарги на розгляді суду, в іншому випадку касаційні скарги подаються окремо із викладенням конкретно власної правової позиції.

Відповідно до частини 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Оцінивши доводи, які викладені в заяві про відвід, Суд дійшов висновку, що заявлений ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Губенко Н. М. - головуючий, судді Вронська Г. О., Студенець В. І., є необґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Губенко Н. М. - головуючий, судді Вронська Г. О., Студенець В. І. від розгляду справи № 910/10049/21 визнати необґрунтованою.

2. Передати матеріали справи № 910/10049/21, наявні в касаційній інстанції, на автоматичний розподіл для визначення судді з розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Губенко Н. М. - головуючий, судді Вронська Г. О., Студенець В. І. від розгляду справи № 910/10049/21.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді Г. О. Вронська

В. І. Студенець