УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

25.10.2023Справа №910/16270/23

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши заяву Комунального підприємства "Бессарабський Ринок" (01004, м. Київ, Бессарабська площа, буд. 2; ідентифікаційний код 05587984)

про видачу судового наказу за вимогою

до Фізичної особи-підприємця Лютої Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення боргу у загальному розмірі 139 672,30 грн,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Комунального підприємства "Бессарабський Ринок" про видачу судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця Лютої Тетяни Миколаївни про стягнення боргу у загальному розмірі 139 672,30 грн.

У своїй заяві Комунальне підприємство "Бессарабський Ринок" вказує, що Фізична особа-підприємець Люта Тетяна Миколаївна не виконала свої зобов`язання за Договором №246/1 по наданню послуг з використання камери схову (нова редакція договору №100 від 24.11.2016 по наданню послуг з використання камери схову) від 31.08.2018 з оплати коштів за надані у період з вересня по листопад 2020 року та у період з січня по грудень 2021 року послуги користування камерою схову, у зв`язку з чим у неї виник борг у розмірі 99 776,43 грн.

Крім того, заявник стверджує, що у Фізичної особи-підприємця Лютої Тетяни Миколаївни також наявна заборгованість за Договором №246/1 від 31.08.2018 за надане водовідведення та водопостачання за період 2021-2022 роки у розмірі 5 993,05 грн, за спожиту електроенергію за період 2020-2022 роки у розмірі 30 699,00 грн, та за надані телекомунікаційні послуги за період 2018-2022 роки у розмірі 3 203,82 грн, що разом становить 39 895,87 грн.

Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці

Приписами ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частина 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України встановляє вимоги до такої заяви. Так, згідно з пунктами 4 та 5 вказаної частини, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частина 3 вказаної статті встановлює вимоги до обов`язкового складу додатків до заяви. Так, відповідно до пунктів 3 та 4 вказано частини, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з аналізу наведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на виникнення або порушення його права грошової вимоги.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Тобто наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Комунальним підприємством "Бессарабський Ринок" було долучено до заяви витяг з укладеного з боржником Договору №246/1 по наданню послуг з використання камери схову (нова редакція договору №100 від 24.11.2016 по наданню послуг з використання камери схову) від 31.08.2018, а саме 1, 3 та 5 аркуші договору, що виключає не лише можливість встановлення автентичності (цілісності) договору, а й визначити які саме правовідносини склались між сторонами (оренди, зберігання, надання послуг тощо), у зв`язку з чим долучений позивачем до позовної заяви витяг з договору не може бути прийнятий судом в якості доказу.

Крім того, жодних доказів на підтвердження наявності у Фізичної особи-підприємця Лютої Тетяни Миколаївни прострочених зобов`язань з оплати послуг водовідведення та водопостачання, за спожиту електроенергію і за надані телекомунікаційні послуги до заяви взагалі не долучено.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Відсутність первинних бухгалтерських документів, які б засвідчували споживання боржником послуг користування камерою схову, послуг водовідведення та водопостачання, за спожиту електроенергію і за надані телекомунікаційні послуги, зокрема цілісного (а не витягів з нього) Договору №246/1 по наданню послуг з використання камери схову (нова редакція договору №100 від 24.11.2016 по наданню послуг з використання камери схову) від 31.08.2018, унеможливлює встановлення факту надання Комунальним підприємством "Бессарабський Ринок" таких послуг саме у заявлених обсязі та вартості, а відтак матеріали справи не містять доказів виникнення у боржника або порушення нею права грошової вимоги заявника.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити Комунальному підприємству "Бессарабський Ринок" у видачі судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця Лютої Тетяни Миколаївни про стягнення боргу у загальному розмірі 139 672,30 грн на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству "Бессарабський Ринок" у видачі судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця Лютої Тетяни Миколаївни про стягнення боргу у загальному розмірі 139 672,30 грн.

2. Роз`яснити Комунальному підприємству "Бессарабський Ринок", що у відповідності до приписів ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору заявнику не повертається. Однак, у разі пред`явлення заявником позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (25.10.2023) та у відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Р.В. Бойко