ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про відмову у видачі судового наказу

23 жовтня 2023 року м.Харків Справа № 913/360/23
Провадження № 30/913/360/23
Господарський суд Луганської області у складі судді Ірини ГОЛЕНКО, розглянувши в порядку наказного провадження заяву № 3171-10 від 13.10.2023
стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергоальянс», м. Київ
до боржника Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб», м. Сєвєродонецьк Луганської області
про видачу судового наказупро стягнення 147513 грн 90 коп.
Без повідомлення (виклику) сторін,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Газенергоальянс» звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою №3171-10 від 13.10.2023 про видачу судового наказу про стягнення з боржника -Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб» заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 09.02.2022-1Е від 09.02.2022 у сумі 147513 грн 90 коп.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2023 заява передана на розгляд судді Голенко І.П.
Розглянувши заяву про видачу судового наказу, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України)судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України).
Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.
При цьому обсяг наданих заявником доказів, має бути достатнім для формування у суду переконання про реальність заявлених грошових вимог навіть без повноцінної перевірки їх обґрунтованості по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У ч. 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Заявник зазначає, що ТОВ «Газенергоальянс» та КНП ЛОР «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб» уклали договір про постачання електричної енергії споживачу № 09.02.2022-1Е від 09.02.2022. На виконання вимог договору акти приймання-передачі електричної енергії № 0000-000256 від 28.02.2022, № 0000-000350/1 від 31.03.2022, рахунки на оплату № 209 від 28.02.2022, № 293/1 від 31.03.2022 направлені боржнику на його електронну пошту, вказану в договорі.
Заявник додає до заяви роздруківку з екрана комп`ютера, з якої вбачається, що зазначені документи були направлені на іншу електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не відповідає електронній пошті, вказаної в договорі. Крім того, у роздруківці в адресній строчці міститься ще одна неповна електронна пошта (knp_21).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.
Враховуючи те, що заявник не дотримався вимог, передбачених ст. 150 ГПК України, а саме: до заяви не додав доказів, що підтверджують обставини, якими останній обґрунтовує свої вимоги (факт направлення актів приймання-передачі електричної енергії та рахунків боржнику на його електронну пошту, зазначену в договоріне підтверджено належними доказами), суд вирішив відмовити у видачі судового наказу.
Згідно із ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.
У ч. 2 ст. 151 ГПК України передбачено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Керуючись ст. ст. 148, 150, 151, 152, 153, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. У видачі судового наказу за заявою № 3171-10 від 13.10.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергоальянс» про стягнення з Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Луганський обласний медичний центр соціально небезпечних інфекційних хвороб» заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 09.02.2022-1Е від 09.02.2022 у сумі 147513 грн 90 коп. відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 23.10.2023 у відповідності до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя Ірина ГОЛЕНКО