ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023м. ХарківСправа № 922/2241/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Бублик С.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області (шосе Григорівське, 52, м. Харків, 61097) в інтересах держави, в особі Липецької сіліьської військової адміністрації Харківського району Харківської області (62414, Харківська область, с. Липці, вул. Покровська, 5, ) за участю прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, )
до Фермерського господарства "Яблуневе Агро" (вул. Яблунева 1, с. Борисівка, Харківська область, 62412, )
про стягнення коштів, розірвання договорів оренди землі та поверення ділянок
за участю представників:

прокуратури - Пєскова Ю.В.

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява Керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Липецької сіліьської військової адміністрації Харківського району Харківської області (позивача) до Фермерського господарства "Яблуневе Агро" (відповідача) в якій прокурор (з урахуванням заяви про зміну предмета позову вх. №16509 від 27.06.2023) просить суд:

1. Стягнути з Фермерського господарства "Яблуневе агро" () на користь Липецької сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області () заборгованість з орендної плати за землю у сумі 540 575,16 грн;

2. Розірвати договір оренди землі від 14.12.2016 б/н, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0130 площею 15,2245 га (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19523149);

3. Розірвати договір оренди землі від 14.12.2016 б/н, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0131 площею 14,1213 га (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19521290);

4. Розірвати договір оренди землі від 14.12.2016 б/н, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0132 площею 14,8806 га (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19403659);

5. Розірвати договір договору оренди землі від 14.12.2016 б/н, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0133 площею 14,4497 га (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19420233);

6. Розірвати договір договору оренди землі від 14.12.2016 б/н, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0134 площею 14,0875 га (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19421124);

7. Зобов`язати Фермерське господарство "Яблуневе агро" () повернути у комунальну власність Липецької сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області () земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0130 площею 15,2245 га;

8. Зобов`язати Фермерське господарство "Яблуневе агро" () повернути у комунальну власність Липецької сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області () земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0131 площею 14,1213 га;

9. Зобов`язати Фермерське господарство "Яблуневе агро" () повернути у комунальну власність Липецької сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області () земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0132 площею 14,8806 га;

10. Зобов`язати Фермерське господарство "Яблуневе агро" () повернути у комунальну власність Липецької сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області () земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0133 площею 14,4497 га;

11. Зобов`язати Фермерське господарство "Яблуневе агро" () повернути у комунальну власність Липецької сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області () земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0134 площею 14,0875 га.

Судові витрати просить стягнути з відповідача наступними реквізитами: Харківська обласна прокуратура код 02910108, рахунок UA0007171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

Про дату та час розгляду справи повідомити сторони, Харківську обласну прокуратуру (61001, м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 4, ), Харківську окружну прокуратуру Харківської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 29.05.2023 здійснено автоматичний розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 922/2241/23 та визначено її до розгляду судді Прохорову С.А.

Ухвалою суду від 14.06.2023 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

11.08.2023 позивачем було подано до суду заяву (вх. №21406) в якій він підтримує позов прокуратури та просить суд розглядати справу без участі його представника.

Ухвалою суду від 21.08.2023 було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Відзиву на позовну заяву не надав.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвал суду за адресою, вказаною у позовній заяві та про яку містяться відомості в ЄДРПОУ.

Проте ухвали суду, які направлялася на адресу відповідача, повернуті без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "адресат відсутній".

Відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Також, судом були здійснені дії щодо повідомлення про розгляд справи й засновника та керівника відповідача - Трошкіна Є.М., яким укладалися спірні договори, а саме направлялися ухвали суду на його адресу, відомості про яку містяться в ЄДРПОУ, ЄДДР та в спірних договорах, що також повернута до суду без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "адресат відсутній".

Крім того, судом робилися оголошення на сайті "Судова влада" про розгляд справи та дати і місце проведення підготовчих та судових засідань.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача та його засновника про розгляд справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 11.10.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника прокуратури, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

14.12.2016 року між фізичною особою ОСОБА_1 (орендар) та Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області (орендодавець) укладено договори оренди землі, предметом яких є користування ОСОБА_1 на умовах оренди земельними ділянками сільськогосподарського призначення, розташованими за межами населеного пункту на території Лук`янцівської сільської ради Харківського району Харківської області.

Метою надання земельних ділянок в оренду, згідно з п. 14 договорів, є ведення фермерського господарства.

Вказані договори оренди укладені щодо наступних земельних ділянок:

- щодо земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :01:004:0130 площею 15,2245 га, землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (багаторічні насадження);

- щодо земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :01:004:0132 площею 14,8806 га, землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (багаторічні насадження);

- щодо земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :01:004:0133 площею 14,4497 га, землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (багаторічні насадження);

- щодо земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :01:004:0131 площею 14,1213 га, землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (багаторічні насадження);

- щодо земельної ділянки державної власності з кадастровим номером :01:004:0134 площею 14,0875 га, землі сільськогосподарського призначення, сільськогосподарські угіддя (багаторічні насадження).

У березні 2017 року наведені договори зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягами з реєстру (копії витягів наявні в матеріалах справи).

28.03.2019 року ОСОБА_1 було утворено фермерське господарство «Яблуневе Агро» (ФГ «Яблуневе Агро», відповідач у справі), засновником та єдиним учасником якого на цей час є ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Директором ФГ «Яблуневе Агро» також є ОСОБА_1 , що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідно до наказу Головного управління від 07.12.2020 року №11-ОТГ земельні ділянки з кадастровими номерами :01:004:0130, площею 15,2245 га; :01:004:0131, площею 14,1213 га; :01:004:0132, площею 14,8806 га; :01:004:0133, площею 14,4497 га; :01:004:0134 площею 14,0875 га було передано у комунальну власність територіальній громаді в особі Липецької сільської ради.

Водночас, відповідно п. З ч. 1, ч. 5 ст. 78 до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільської, селищної, міської, районної в місті, районної, обласної ради можуть бути достроково припинені у випадках передбачених законами України «Про військово - цивільні адміністрації», «Про правовий режим воєнного стану».

Повноваження сільської, селищної, міської, районної в місті, районної, обласної ради за наявності підстав, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, достроково припиняються з дня набрання чинності актом Президента України про утворення відповідної військово-цивільної, військової адміністрації.

Відповідно до статті ч. 2 статті 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути також достроково припинені, якщо він порушує Конституцію або закони України, права і свободи громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Відповідно до ч. 11 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільського, селищного, міського голови припиняються достроково, а відповідна особа звільняється з посади:

3-1) з підстав, зазначених в абзаці другому частини другої цієї статті, - з дня набрання чинності актом Президента України про утворення відповідної військово-цивільної, військової адміністрації населеного пункту (населених пунктів).

Указом Президента України «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Харківській області» №680/2022 від 01.10.2022, який набрав чинності з 06.10.2022, на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» утворено, зокрема, Липецьку сільську військову адміністрацію Харківського району Харківської області.

Обсяг повноважень військових адміністрацій визначений Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Так, згідно із статтею 15 зазначеного Закону «Повноваження військових адміністрацій», військові адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України "Про оборону України", «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про критичну інфраструктуру», цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Частиною 2 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у сфері земельних правовідносин військові адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військові адміністрації населених пунктів, районні, обласні військові адміністрації здійснюють свої повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування.

Окремо слід зазначити, що відповідно до Указів Президента України №64/2022 від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 07.02.2023 № 2915-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, уповноваженим державою органом у правовідносинах щодо розпорядження спірними земельними ділянками є Липецька сільська військова адміністрація Харківського району Харківської області.

Щодо учасників спірних правовідносин суд звертає увагу на наступне.

Так, Договори оренди, з позовом про розірвання яких звернувся прокурор, укладені між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1

28.03.2019 року утворено ФГ «Яблуневе Агро», засновником та єдиним учасником якого на цей час є ОСОБА_1 .

Відповідно до правових висновків, викладених в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2019 року у справі №606/2032/16-ц; від 31.10.2018 року у справі №677/1865/16ц; від 13.02.2019 року у справі №666/1188/16-ц, після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації останнього обов`язки орендаря/землекористувача такої земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Зокрема, як відзначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2019 року у справі №606/2032/16-ц: «можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього. За змістом статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України «Про фермерське господарство» після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов`язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Оскільки фермерські господарства с юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, зокрема з органом державної влади, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам. З огляду на це Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що у цій справі спір стосується земельної ділянки, наданої фермерському господарству в оренду.

Спори юридичних осіб, зокрема органів державної впади та місцевого самоврядування, із зареєстрованими в установленому порядку фермерськими господарствами мають розглядатися за правилами господарського судочинства».

Суд приймає до уваги й те, що при розгляді справи №922/3478/21 Господарським судом Харківської області було встановлено факт того, що відповідно до акту передання земельних ділянок в користування від 01.07.2019 року, земельні ділянки, що є предметом спірних договорів оренди, передані ОСОБА_1 у користування ФГ «Яблуневе Агро».

Згідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином в силу закону відбулась зміна сторони (орендаря) у спірних договорах з ОСОБА_1 на ФГ «Яблуневе Агро», а тому саме господарство є учасником спірних правовідносин та належним відповідачем у справі, а не громадянин, якому надавалися ділянки, а рішення суду в цій справі не вплине на його права та обов`язки.

Окремо слід зазначити, що прокурор вже звертався з позовом до суду з аналогічним предметом та тотожних підстав в порядку цивільного судочинства (справа №635/1927/21).

Відповідачем за вказаним позовом визначено ОСОБА_1 як орендаря земельних ділянок за оспорюваними договорами оренди.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.04.2021 у вказаній справі відкрито провадження за вказаним позовом прокурора та прийнято його до розгляду.

Водночас, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.12.2021 провадження у справі за вказаним позовом прокурора закрито на підставі п.1 ч.І ст.255 ЦПК України у зв`язку з тим, що зазначена справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В обґрунтування зазначеної ухвали судом вказано, що згідно з правовими висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 606/2032/16-ц, від 31.10.2018 у справі № 677/1865/16-ц, від 13.02.2019 у справі № 666/1188/16-ц, після укладання договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації останнього обов`язок орендаря/землекористувача такої земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Щодо відсутності підстав залучення до участі у справі Головне управління Держгеокадастру у Харківській області суд приймає до уваги наступне.

Дійсно, станом на момент укладення спірних договорів оренди, органом державної влади, який відповідно до закону передає земельні ділянки у власність або користування було Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.

Відповідно до наказу Головного управління від 07.12.2020 року №11-ОТГ, у комунальну власність Липецькій сільській раді було передано 186 земельних ділянок, у тому числі земельні ділянки з кадастровими номерами :01:004:0130, площею 15,2245 га; :01:004:0131, площею 14,1213 га; :01:004:0132, площею 14.8806 га; :01:004:0133, площею 14,4497 га; :01:004:0134. площею 14,0875 га. Тобто, земельні ділянки, що є об`єктами оренди за договорами з позовом про стягнення заборгованості за якими та розірвання цих договорів звернувся прокурор.

Відповідно до пункту 58 Закону України 1423-ІХ від 28.04.2021 року внесено зміни до Земельного кодексу України, зокрема розділ X «Перехідні положення» доповнено пунктом 24, яким встановлено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій.

Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :01:004:0130, площею 15,2245 га; :01:004:0131, площею 14,1213 га; :01:004:0132, площею 14,8806 га; :01:004:0133, площею 14,4497 га; :01:004:0134 площею 14,0875 га перебувають у комунальній власності. Розпорядником цих земель є Липецька сільська військова адміністрація Харківської області, яку визначено прокурором як позивача.

Таким чином, в силу Закону відбулась зміна сторони (орендодавця) у спірних договорах - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

У зв`язку із набранням чинності Закону України 1423-ІХ, до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Харківській області не належить розпорядження землями державної власності, розташованими за межами населених пунктів у межах територіальних громад.

Крім того, суд приймає до уваги, що плата за землю складається із земельного податку, який сплачують постійні користувачі та власники земельних ділянок, та орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності.

Плата за землю, відповідно до умов Податкового кодексу України, належить до складу місцевих податків, що встановлюються місцевими радами та зараховуються до місцевих бюджетів.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, рішення суду у цій справі не вплине на права та обов`язки Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Надаючи оцінку правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд виходив з наступного.

Підставою звернення прокурором до суду з цим позовом є те, що упродовж 2020-2022 років орендна плата орендарем взагалі не сплачувалась.

Відповідно до умов спірних договорів оренди землі (далі - Договори) орендодавець зобов`язався передати в користування земельні ділянки у стані, що відповідає умовам Договорів, а орендар зокрема забезпечувати використання землі за цільовим призначенням, своєчасно сплачувати орендну плату з урахуванням змін коефіцієнтів індексації.

Пунктом 9 Договорів передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 11 Договорів орендна плата вноситься частками протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, за який вноситься орендна плата.

Пунктами 27 Договорів визначено, що Орендар зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату з урахуванням змін коефіцієнтів індексації.

Водночас, пунктом 24 Договорів передбачено, що Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно листа Липецької сільської військової адміністрації №763 від 06.06.2023 за спірними договорами станом на 01.03.2022 обліковується заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 540 575,16 грн, яка складається з суми щомісячних плетежів та не включає фінансових санкцій.

Положеннями статті 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 96 Земельного Кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Крім того, відповідно до п. 14.1.136 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 290.1 Податкового кодексу України, плата за землю зараховується до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлюють, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з статтею 174 Господарського кодексу України (надалі ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок орендної плати, здійснений Липецькою СВА, та встановлено, що він відповідає дійсності, заборгованість по сплаті орендних платежів виникла після створення Трошкіним С.М. Фермерського господарства.

Також, судом прийнято до уваги ту обставину, що рішенням Господарського суду Харківської області у справі №922/3478/21 (частково скасованим постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2022) визнано укладеними додаткові угоди до спірних договорів щодо нормативно грошової оцінки земельних ділянок та орендної плати.

Однак зміна у судовому порядку договору (частини договору), яка може відбуватись за вимогою як викладення договору (частини договору) в новій редакції (внесення змін), або визнання додаткової угоди до договору, якою основний договір (частина договору) викладається в новій редакції, що свідчить про зміну договору, не може відбуватись з визначеної стороною або судом дати, а змінюється виключно з моменту набрання відповідного судового рішення законної сили (в даному випадку з 09.08.2022).

Таким чином, суд вважає вірним та обґрунтованим нарахування плати у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки, визначеної в розрахунках.

Відповідно до п. 32 Договорів дія договору припиняється шляхом їх розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 33 Договорів розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається у разі несплати орендної плати більше ніж за три місяці.

Пунктом 36 Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Умовами п. 8 Договорів визначено строк їх дії -14 років.

За загальними підставами, відповідно до вимог ст. 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату.

Порушення відповідачем умов договору оренди землі щодо несплати протягом тривалого періоду платежів за користування орендованою земельною ділянкою, як це передбачено договором, є істотним.

Відповідно до п. «д» ст. 141 Земельного Кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Несплата орендних платежів є суттєвим порушенням умов договору у розумінні ст.ст. 610, 651 Цивільного кодексу України, одним із наслідків якого, згідно зі ст. 611 цього Кодексу, є розірвання договору.

В пункті 2.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»

(зі змінами і доповненнями) роз`яснено, що при розгляді справ зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1,13 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця с своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до висновків Верховного Суду України у разі систематичного невиконання орендарем обов`язків, передбачених статтями 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору оренди земельної ділянки, несплати орендної плати в установлений договором строк позовні вимоги в частині розірвання договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

З аналізу правових норм вбачається, що вимога про повернення земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання договору оренди землі.

Отже, правовим наслідком розірвання договору оренди землі є обов`язок орендаря повернути земельну ділянку.

Зважаючи на викладені вище норми чинного законодавства та умови договорів оренди землі, систематичні порушення орендарем взятих на себе за цими договорами зобов`язань щодо своєчасного внесення орендної плати є підставою для розірвання вказаних договорів і повернення земельних ділянок Липецькій сільськй територіальній громаді.

У постанові від 23.03.2021 у справі № 922/2754/19 Верховний Суд дійшов висновку, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому (після звернення з позовом про розірвання договору).

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідачем не оспорено позовні вимоги, доказів погашення заборгованості та відзиву на позовну заяву не надано.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області суд зазначає наступне.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Одночасно, організація і порядок діяльності органів прокуратури України визначаються законом.

Відповідно до ст. 53 ГПК України, у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до суду із заявами про захист інтересів держави та брати участь у цих справах.

Частиною 4 ст. 53 ГПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановленому законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Слід зазначити, що пред`являючи позов у вказаній справі, прокурор виходить саме з необхідності вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму захисту інтересів держави у земельній сфері.

Таким чином, звернення прокурора з позовною заявою до суду спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земель державної власності, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників.

Ці дії включають подання прокурором до господарського суду позовної заяви, його участь у розгляді справи за позовною заявою, а також у розгляді судом будь-якої іншої справи за ініціативою прокурора чи за визначенням суду, якщо це необхідно для захисту інтересів держави.

Підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної економічної інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, наведені вище норми законів та Рішення Конституційного Суду України, надають прокуророві право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, в чому саме полягає таке порушення.

В даному випадку, внаслідок невиконання відповідачем умов договору та норм чинного законодавства порушуються інтереси держави, в особі Липецької сільської ради як власника спірної земельної ділянки, зокрема, щодо можливості ефективного використання та розпорядження зазначеною земельною ділянкою.

У зв`язку з цим, у прокурора виникає не тільки законне право, а й обов`язок здійснити захист таких інтересів, обравши при цьому один із способів захисту, передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України.

Статтею 14 Конституції України та ч. 1 ст. 148 Господарського кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави та об`єктом права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно ст. 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 152 Земельного кодексу України право на звернення із позовом про захист права власності належить власнику цієї земельної ділянки.

Відповідно до частини четвертої статті 51 Водного кодексу України, водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування встановлені статтею 122 Земельного кодексу України.

Відповідно до частини першої цієї статті сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Пунктом 24 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, який набрав чинності з 27.05.2021 на підставі Закону №1423-IX, встановлено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно - заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Згідно з вимогами статей 15-1, 117, 122 Земельного кодексу України, Указу Президента України від 15.10.2020 за № 449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», наказу Держгеокадастру від 17.11.2020 за № 485 «Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності», передано із державної власності, а Липецькою сільською радою прийнято в комунальну власність земельні ділянки, у тому числі які перебувають в користуванні відповідача на умовах оренди.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад, сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Як вже зазначалось вище, 13.01.2021 право комунальної власності на спірні земельні ділянки зареєстровано за Липецькою сільською радою.

З огляду на викладене, Липецька сільська рада є на даний час власником спірних земельних ділянок.

Водночас, відповідно п. З ч. 1, ч. 5 ст. 78 до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження сільської, селищної, міської, районної в місті, районної, обласної ради можуть бути достроково припинені у випадках передбачених законами України «Про військово - цивільні адміністрації», «Про правовий режим воєнного стану».

Указом Президента України «Про утворення військових адміністрацій населених пунктів у Харківській області» №680/2022 від 01.10.2022, який набрав чинності з 06.10.2022, на виконання Закону України «Про правовий режим воєнного стану» утворено, зокрема, Липецьку сільську військову адміністрацію Харківського району Харківської області.

Таким чином, уповноваженим державою органом у правовідносинах щодо розпорядження спірними земельними ділянками є Липецька сільська військова адміністрація Харківського району Харківської області.

Звертаючись до суду з позовом в інтересах вказаного органу прокурор захищає інтерес держави, який полягає у забезпеченні правопорядку в сфері використання та охорони земель, ефективного використання земельних ресурсів. Несплата орендної плати ставить під загрозу повноту надходжень до місцевого бюджету грошових коштів та в, умовах дефіциту бюджетних коштів, суттєво порушує економічні інтереси держави, призводить до невиконання соціальних та економічних програм, до невиконання його дохідної частини.

Звертаючись до суду з позовом прокурором переслідується мета розірвання договору оренди землі у зв`язку з неналежним виконанням суб`єктом підприємницької діяльності вимог договірних зобов`язань внаслідок систематичної несплати орендної плати за землю, а тому, вимагає вжиття заходів реагування.

Неприпинення дії цього договору та неповернення земельних ділянок порушує право відповідача на розпорядження власністю в інтересах держави з метою забезпечення виконання дохідної частини місцевого бюджету.

Окремо слід зазначити, що Велика палата Верховного суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 виклала правову позицію щодо обґрунтування прокурором підстав для представництва інтересів держави в суді.

Зокрема, Велика палата зазначила, що прокурор звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

На виконання вимог ст.23 Закону України «Про прокуратуру» 27.01.2023 прокурором направлено відповідний лист-повідомлення до Липецької сільської військової адміністрації.

Від позивача отримано листа від 03.03.2023 з якого наміру вжиття відповідних заходів не простежується.

При цьому, з часу завершення строку на який було укладено Договір, заходи щодо повернення орендованої спірної земельної ділянки в судовому порядку уповноваженим органом не вживались.

Враховуючи викладене, суд вбачає підстави для представництва прокурором інтересів держави та звернення до суду із вказаним позовом.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача в сумі 34 948,63 грн, з урахуванням заяви прокурора про зменшення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином 486,28 грн зайвосплаченого судового збору підлягають поверненню з державного бюджету прокуратурі в разі подання до суду відповідного клопотання.

Інших судових витрат у справі заявлено не було.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73-79, 86, 126, 129, 185, ст. ст. 236-239 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства "Яблуневе агро" (адреса: 62412, Харківська область, Харківський р-н, с. Борисівка, вул. Яблунева, 1; ) на користь Липецької сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області (адреса: 62414, Харківська обл., Харківський р-н, с. Липці, вул. Покровська, 5; ) заборгованість з орендної плати за землю у сумі 540 575,16 грн.

Розірвати договір оренди землі від 14.12.2016 б/н, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0130 площею 15,2245 га (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19523149).

Розірвати договір оренди землі від 14.12.2016 б/н, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0131 площею 14,1213 га (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19521290).

Розірвати договір оренди землі від 14.12.2016 б/н, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0132 площею 14,8806 га (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19403659).

Розірвати договір договору оренди землі від 14.12.2016 б/н, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0133 площею 14,4497 га (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19420233).

Розірвати договір договору оренди землі від 14.12.2016 б/н, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області () та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:004:0134 площею 14,0875 га (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19421124).

Зобов`язати Фермерське господарство "Яблуневе агро" () повернути у комунальну власність Липецької сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області () земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0130 площею 15,2245 га.

Зобов`язати Фермерське господарство "Яблуневе агро" () повернути у комунальну власність Липецької сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області () земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0131 площею 14,1213 га.

Зобов`язати Фермерське господарство "Яблуневе агро" () повернути у комунальну власність Липецької сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області () земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0132 площею 14,8806 га.

Зобов`язати Фермерське господарство "Яблуневе агро" () повернути у комунальну власність Липецької сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області () земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0133 площею 14,4497 га.

Зобов`язати Фермерське господарство "Яблуневе агро" () повернути у комунальну власність Липецької сільської територіальної громади Харківського району, Харківської області в особі Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області () земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0134 площею 14,0875 га.

Стягнути з Фермерського господарства "Яблуневе агро" (адреса: 62412, Харківська обл., Харківський р-н, с. Борисівка, вул. Яблунева, 1; ) на користь Харківської обласної прокуратури (адреса: 61098, м. Харків, Григорівське шосе, 52, ) судовий збір у розмірі 34 948,63 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Учасники справи:

Прокурор - керівник Харківської окружної прокуратури Харківської області (адреса: 61098, м. Харків, Григорівське шосе, 52, )

Позивач - Липецька сільська військова адміністрація Харківського району Харківської області (адреса: 62414, Харківська обл., Харківський р-н, с. Липці, вул. Покровська, 5; )

Відповідач - Фермерське господарство "Яблуневе агро" (адреса: 62412, Харківська обл., Харківський р-н, с. Борисівка, вул. Яблунева, 1; ).

Повне рішення складено "20" жовтня 2023 р.

Суддя С.А. Прохоров