УХВАЛА

м. Київ

23.10.2023Справа № 910/11817/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про видачу дубліката наказу у справі

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Червонозоряний-сервіс"

про стягнення 15 279,89 грн.

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Червонозоряний-сервіс" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 15 279,89 грн. з яких пеня у розмірі 10 533,91 грн., три проценти річних у розмірі 1 663,08 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 082,90 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2019 відкрив провадження у справі № 910/11817/19, вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Червонозоряний-сервіс" про стягнення 15 279,89 грн. - задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Червонозоряний-сервіс" (03037, м. Київ, проспект Валерія Лобановського, будинок 6-А, ідентифікаційний код 39251208) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) 10 533 (десять тисяч п`ятсот тридцять три) грн. 91 коп. пені, 1 663 (одну тисячу шістсот шістдесят три) грн. 08 коп. 3% річних, 3 082 (три тисячі вісімдесят дві) грн. 90 коп. інфляційних втрат, 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

28.11.2019 на примусове виконання зазначеного вище рішення видано відповідний наказ, зі строком пред`явлення до виконання до 28.11.2022.

19.10.2023 до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява про видачу дубліката наказу господарського суду м. Києва від 28.11.2019 №910/11817/19. В обґрунтування поданої заяви Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України вказував на те що, 18.12.2019 наказ Господарського суду міста був скерований на виконання до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Однак стягувачу 06.09.2023 стало відомо про повернення виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста від 28.11.2019 № 910/11817/19 (копія постанови про повернення виконавчого провадження НОМЕР_1 від 11.01.2021 додано до заяви). Також позивач зазначив про втрату наказу Господарського суду міста від 28.11.2019 № 910/11817/19.

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 05-23/1172/23 від 19.10.2023 матеріали судової справи № 910/11817/19 направлено на повторний автоматизований розподіл у зв`язку із відпусткою судді Стасюка С.В..

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2023 заява про видачу дубліката наказу господарського суду м. Києва від 28.11.2019 № 910/11817/19 передана для розгляду судді Пукшин Л.Г.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про видачу дубліката наказу.

Відповідно до п. 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість, відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Відповідно до ст.129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно ст. 19 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N18-рп/2012; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N11-рп/2012.

Згідно з мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Згідно зі ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Отже, з системного аналізу наведеного вище полягає, що виконання судового рішення є однією з основоположних засад здійснення державою правозахисної функції.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" № 15729/07 від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Як вбачається з матеріалів справи, в наказі Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 № 910/11817/19 зазначено, що наказ дійсний для пред`явлення до виконання до 28.11.2022, однак відповідно до Постанови про повернення виконавчого документа стягувачу НОМЕР_1 від 11.01.2021 виконавчий документ повернути стягувачу з правом його повторного пред`явлення до виконання у встановлений законом строк, а тому строк пред`явлення даного наказу не закінчився.

У зв`язку з тим, що рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/11817/19 не виконано, беручи до уваги втрату наказу Господарського суду міста Києва №910/11817/19 від 28.11.2019, а також враховуючи, що строк пред`явлення наказу до виконання не закінчився, суд вважає за доцільне задовольнити заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 у справі № 910/11817/19.

Керуючись ст. 234, п. 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 у справі №910/11817/19 задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 28.11.2019 у справі №910/11817/19.

Ухвала набирає законної сили 23.10.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин