ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.10.2023м. Дніпро№ 904/2452/22

Суддя Бажанова Ю.А., розглянувши заяву: Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти", м. Дніпро

про відстрочення рішення у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до: Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в розмірі 2 166 737, 06 грн,-

Представники сторін

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 2 166 737, 06 год., з яких: 1 711 213, 93 грн. основний борг, 172 441,88 грн. - пеня, 19 959,08 грн. - 3% річних, 263 122,17 грн. інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2022 (суддя Ліпинський О.В.) позовні вимоги задоволено, стягнуто з Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 1 711 213,93 грн. основного боргу, 172 441,88 грн. пені, 19 959,08 грн. 3% річних, 263 122,17 грн. інфляційних втрат, 32501,06 грн. витрат зі сплати судового зору.

30.06.2023 від Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про відстрочення виконання рішення, у якій посилаючись на скрутне фінансове становище просить відстрочити виконання рішення строком на 6 місяців.

Розпорядженням заступника керівника апарату №282 від 03.07.2023, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 904/2452/22 у зв`язку з перебуванням судді Ліпинського О.В. у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 справу № 904/2452/221 було передано на судді Бажановій Ю.А.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2023 прийнято заяву Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" про відстрочення рішення у справі №904/2452/22 та призначено її до розгляду в засіданні на 25.07.2023.

Господарським судом Дніпропетровської області отримано ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 07.07.2023 (вх. №33751/23 від 10.07.2023) про витребування у Господарського суду Дніпропетровської області матеріалів справи №904/2452/22.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.072023 у Господарського суду Дніпропетровської області витребувані матеріали справи №904/2452/22.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2023 зупинено провадження у справі №904/2452/22 з розгляду заяви Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" про відстрочення рішення у справі №904/2452/22 до розгляду Центральним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2022 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Дніпропетровської області.

Матеріали справи повернулися до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 поновлено розгляд заяви Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" про відстрочку виконання рішення суду у справі №904/2452/22 та призначено розгляд заяви у судове засідання на 24.10.23 о 15:00 год.

18.10.2023 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на заяву про розстрочення виконання рішення в яких заперечує проти надання боржнику відстрочки виконання рішення по справі №904/2452/22. Заперечуючи проти задоволення клопотання про надання відстрочки виконання рішення суду. Позивач посилається на те, що відповідачем не надано належних доказів, які підтверджували б наявність обставин, які унеможливлюють виконання рішення суду. Також позивач посилається на те, що надання відстрочки виконання рішення на 6 місяців суперечить приписам частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

24.10.2023 електронною поштою від Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Між тим, заява, що надійшла на електронну адресу суду 24.10.2023 від Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" не містить електронного підпису, про що складений відповідний акт №1528/23 від 24.10.2023.

У судове засідання, яке відбулось 24.10.2023 представники сторін не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши подане клопотання Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" про відстрочення виконання рішення у справі №904/2452/22, наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з наступних підстав.

Згідно зі статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, статтею 239 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до частин першої та другої статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно з частиною 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для відстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до частини 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

У своїй заяві про відстрочення виконання рішення суду Державний професійно-технічний навчальний заклад "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" посилається на те, що Державний професійно-технічний навчальний заклад "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" є закладом професійно - технічної освіти, який відповідно до пункту 6 статті 2 Бюджетного кодексу є - бюджетною установою, яка повністю утримується за рахунок відповідно державного чи місцевого бюджетів. Бюджетна установа є неприбутковою; фінансування бюджетної установи здійснюється на основі кошторису. Відповідно до "Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228 - кошторис бюджетної установи (далі - кошторис) - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень. Станом на 26.06.2023, виконано дії, щодо погашення заборгованості, зокрема подано клопотання до головного розпорядника коштів про додаткове фінансування закладу освіти з метою погашення заборгованості; подано клопотання до головного розпорядника коштів про включення до окремої бюджетної програми, щодо виконання судових рішень; станом на зараз, у зв`язку з виданням судового наказу про безспірне списання коштів заблоковано виплату стипендіального забезпечення здобувачам освіти, а також заробітні плати за навчально-виробничу практику, адже вони перебувають на Спеціальному фонді на не можуть бути проплачені управлінням державної казначейської служби України у Чечелівському районі м. Дніпра; обмеження функцій закладу освіти не призводить до прискорення сплати заборгованості. У кошторисі закладу освіти станом на 26.06.2023 відсутні кошти для сплати боргу.

На підставі чого відповідач просити суд відстрочити виконання рішення суду Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2022 у справі №904/2452/22 строком на 6 місяців.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В зв`язку з тим, що відстрочка продовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку продовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення судом встановлено, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Господарський суд погоджується з твердженням позивача, що надані боржником докази не можуть засвідчувати факт відсутності у боржника можливості виконати судове рішення без надання відстрочки, не спростовують наявність вини боржника у виникненні заборгованості та її несплаті, а також боржник не надав доказів, які б могли підтвердити обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, господарський суд також погоджується із доводами позивача про те, що рішення у справі №904/2452/22 ухвалено 01.11.2022, тому надання відстрочки виконання рішення на 6 місяців суперечить приписам частини 5 статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" про відстрочення виконання рішення суду Господарського суду від 01.11.2022 у справі №904/2452/22.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 232-235, 326, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпровський центр професійно-технічної освіти" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2022 у справі №904/2452/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 24.10.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.А. Бажанова