РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.10.2023Справа № 910/2895/23

Господарський суд міста Києва в складі судді Літвінової М.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників

справу № 910/2895/25

за позовом Акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (вул. Діагональна, буд. 11, м. Запоріжжя, 69035)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ, 03150)

про стягнення 39 270,48 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 39 270,48 грн вартості недостачу вантажу у вагоні № 65364036.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 ст. 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 відкрито провадження у справі № 910/2895/23, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.04.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИВСТВОМ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» (далі - Покупець) та WENGA SP. Z O.O. (далі - Продавець) укладено Контракт № 19022021 ZFZ/W від 19.02.2021 року (далі - Контракт), відповідно до п. 1.1. якого, Продавець зобов`язується продати, а Покупець прийняти та оплатити коксову та вугільну продукцію (далі - Товар).

Відповідно до пункту 2.1. Контракту, поставка повинна бути здійснена на умовах, що вказані в Специфікації до Контракту. Товар поставляється в технічно справних вагонах, навалом, у вологому стані. Товар повинен бути належним чином маркерований.

До Контракту Сторонами було укладено Специфікацію № 9 від 30.07.2021 (далі - Специфікація), згідно якої, Продавець поставляє Товар, а саме: «Уголь фракции 16,5 31,5 мм»; у кількості 3 300,00 (±10%) мт, на суму 328 350,00 USD +/-10%, на умовах поставки DAP станція Ізов/Хрубешов, в період липень - серпень 2021 року, вантажовідправником TREEDEN GROUP SP.Z.O.O. UL.WOLSKA 11; 20-411 LUBLIN (Польша).

Ha від виконання умов Специфікації, по залізничній накладній № 01602 вантажовідправника TREEDEN GROUP SP.Z.O.O. UL.WOLSKA 11; 20-411 LUBLIN (Польша) прибув товар «Уголь фракции 16,5 - 31,5 мм» зі станції відправлення ZAMOSC BORTATYCZE (Польща) на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці (Україна).

02.09.2021 згідно пункту 3.3 Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури з товарами (вантажами), переміщуваними залізничними вантажними поїздами, і працівників залізниць України, затвердженої Наказом Державної митної служби України, Міністерства транспорту та зв`язку України від 18.09.2008 № 1019/1143, Волинською митницею Державної фіскальної служби було здійснено прикордонно-митний контроль вагону № 65364036 у рухомому складі № 2471, водночас зауважень до кількості вантажу, що ввозиться, не було.

05.09.2021 зазначений вагон прибув та був виданий вантажоотримувачу - AT «Запорізький завод феросплавів» відповідно до п. 2 § 4 ст. 26 та п.3 §4 ст. 29 Угоди про міжнародне вантажне залізничне сполучення (далі по тексту - УМВС) зі складання комерційного акту № 460005/1446 від 07.09.2021, в якому зафіксовано ознаки нестачі вантажу, що перевозиться.

У даному комерційному акті зазначається, що у вагоні № 65364036 не щільне прилягання кришок 1, 3 люків ліворуч до армірувальних листів повздовжньої та поперечної балок. Зазори довжиною по 80 см, шириною по 2 см. На деталях вагону сліди просипу вантажу, що перевозиться. По станції зазори ззовні закладені паклею та ганчір`ям. Двері суцільнометалеві, люка закриті, течі вантажу немає.

АТ «ЗФЗ», відповідно до умов Контракту було здійснено оплату за Товар згідно платіжного дорученням № 372662 від 04.10.2021 року.

Позивач вказує, що у зв`язку з несхоронним перевезенням на території України вантажу, перевізником - Акціонерним товариством «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» було завдано АТ «ЗФЗ» збитки у розмірі 39 270,48 грн, що розраховано з урахуванням норми відповідно до Правил перевезення вантажів.

01.02.2022 Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію за вих.. № 18-46 з вимогою відшкодувати завдані нестачею вантажу збитків у розмірі 39 270,48 грн.

Листом за № ЦМ-Ю-16/357 від 30.09.2022 відповідач визнав її такою, що не підлягає оплаті, аргументуючи тим, що вантажовідправник здійснив навантаження у вагон, який мав конструктивні зазори.

Звертаючись до суду, позивач зазначає, що внаслідок втрати перевізником частини вантажу під час здійснення перевезення йому були завдані збитки, що рівні вартості недоотриманого вантажу за вирахуванням норми недостачі (норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто), у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість недостачі вантажу у сумі 39 270,48 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач стверджує про відсутність його вини у виникненні недостачі вантажу, а відтак - і відсутність обов`язку з відшкодування спірної суми фактичних збитків. Відповідач наполягає, що насправді мало місце просипання дрібних часточок вантажу під час руху вагону через невжиття відправником необхідних заходів, спрямованих на запобігання втраті вантажу на шляху прямування. Також, відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 313 ГК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Згідно із ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 4 ст. 1 Статуту залізниць України перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Враховуючи вимоги Закону України «Про приєднання України до Протоколу від 3 червня 1999 року, що стосується змін Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (КОТІФ) від 9 травня 1980 року» та те що, Україна приєдналась 05.06.1992 до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 при вирішенні спорів, пов`язаних з перевезенням вантажів у міжнародному залізничному сполученні, слід застосовувати приписи Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення та Конвенції про міжнародні залізничні перевезення.

Таким чином, оскільки між позивачем, відповідачем та вантажовідправником виникли правовідносини з перевезення вантажу в міжнародному сполученні, вони врегульовуються Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення (надалі - УМВС).

Відповідно до § 1 ст.3 УМВС ця Угода встановлює єдині правові норми договору перевезення вантажу в прямому міжнародному залізничному сполученні і в прямому міжнародному залізнично-поромному сполученні.

За змістом $1, §3 ст.14 УМВС у відповідності з договором перевезення перевізник зобов`язується за плату перевезти ввірений йому відправником вантаж до станції призначення за маршрутом, узгодженим відправником і договірним перевізником, і видати його одержувачу. Укладення договору перевезення підтверджується накладною.

Відповідно до §1 ст.37 УМВС перевізник несе відповідальність перед відправником або отримувачем, випливаючу виключно із договору перевезення, в порядку і межах, встановлених цією Угодою.

Відповідно до §9 ст.39 УМВС у всіх випадках, на які розповсюджується дія даної Угоди, будь-яка претензія може бути пред`явлена перевізнику лише на умовах і в межах приписів даної Угоди.

Згідно з ст.47 УМВС позов може бути пред`явлено тільки після пред`явлення відповідної претензії і тільки до того перевізника, до якого була пред`явлена претензія. Право пред`явлення позову на підставі цієї Угоди належить тій особі, яка має право пред`явити претензію перевізнику.

Позов, у відповідності до §3 ст.47 УМВС, може бути пред`явлений, якщо перевізник не дав відповіді на претензію в строк, встановлений на розгляд претензії, або якщо протягом строку на розгляд претензії перевізник повідомив особі, яка звернулася із претензією, про відхилення претензії повністю або частково.

Позивачем була направлена претензія №18-46 від 01.02.2022 щодо недостачі вантажу - вугілля, який перевозився за накладною № 01602 Замость-Бортатиче (ПКП) Запоріжжя-Ліве (УЗ).

На зазначену претензію АТ «Укрзалізниця» направлена відповідь від 30.09.2022 №ЦМЮ-16/357, якою відмовлено у задоволенні претензії Позивача з огляду на наступне.

Службовим розслідуванням встановлено, що вагони у кількості 20 штук, серед яких знаходився вагон № 65364036, що перевозилися за накладною № 01602 було завантажено вугіллям на станції Замость Бортатиче (ПКП) засобами Вантажовідправника TREEDEN GROUP SP ZOО, про що зазначено у графі 20 залізничної накладної.

Відповідно до § 1, 3 ст.19 УМВС навантаження вантажу повинно здійснюватися в технічно справні, придатні для перевезення даного вантажу та очищені вагони.

Особа, яка здійснювала навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних вимог по розміщенню та кріпленню вантажів у вагонах, а також за всі наслідки незадовільного навантаження.

Умови розміщення вантажів, які перевозяться навалом або насипом у напіввагонах встановлено Главою 14 Додатку 3 до УМВС «Технічні умови розміщення та кріплення вантажів», який є невід`ємною частиною УМВС.

Згідно «Підготовка вагону під навантаження» Глави 14 Додатку 3 до УМВС «Технічні умови розміщення та кріплення вантажів» конструктивні зазори кузову вагону, які можуть стати причиною втрати вантажу, мають бути закладеними з середини вагону. Спосіб закладення зазорів повинен забезпечувати збереження вагону, можливість відновлення початкового працездатного стану вагону після перевезення вантажу та не вносити зміни в конструкцію вагону.

В якості ущільнювачів зазорів повинні застосовуватись матеріали, не забруднюючі рухомий склад.

Згідно відповіді ООО «ПКП ЛХС» (Польська залізниця) від 23.08.2022 №WH3-771/2022/34 на лист АТ «Укрзалізниця» №ЦМУ-14/105 від 20.07.2022 стосовно претензії на суму 1216,89 доларів США на недостачу вугілля у вагоні № 65364036, який був відправлений за накладною УМВС №01602 за маршрутом Замосць Бортатіче ЛХС -Запоріжжя Ліве, ООО ПКП Металургійна Ширококолійна Дорога з головним управлінням в Замосці повідомило про те, що воно не несе відповідальності за недостачу товару.

У своїй відповіді ООО «ПКП ЛХС» повідомило, що по станції Замосць Бортатіче навантаження було проведено представником Вантажовідправника. Перед навантаженням представником Вантажовідправника вагони були оглянуті і прийняті без зауважень ООО «ПКП ЛХС», про що свідчать дані передавальній відомості Р- 25 зa № 25/000297/08/21.

ООО «ПКП ЛХС» не перевіряло масу відвантаженого товару при прийманні до перевезення, товар вугілля був обсипаний вапном.

При цьому, АТ «Укрзалізниця» передало вагон № 65364036 ООО «ПКП ЛХС» у завантаженому стані і після вивантаження вагон був поданий ООО «ПКП ЛХС» під навантаження вугілля вантажовідпраником, що засвідчується передавальною відомістю від 26.08.2021 за № 4929.

Тобто у порожньому стані перед навантаженням вугілля, що було пред`явлено до перевезення за накладною № 01602, вагон оглядався Вантажовідправником в межах ООО «ПКП ЛХС» і саме Вантажовідправник визначив вагон придатним для перевезення і прийняв його від ООО «ПКП ЛХС» за умови ущільнення зазорів перед навантаженням.

В той же час, ООО «ПКП ЛХС» зазначило, що у відповідності із ст. 19 § 3 УМВС особа, яка здійснює навантаження, несе відповідальність за встановлення придатності дотримання технічних вимог вагонів до перевезення конкретного вантажу, дотримання розміщенню вантажу і закріплення вантажу у вагонах, ИТЕ і АТС, а також за наслідки незадовільного навантаження.

Представник Вантажовідправника без зауважень прийняв вагон, який після навантаження товаром передав в той же день ООО «ПКП ЛХС» на підставі повідомлення про готовність вагонів до сдачі Р-27 № 25/00/319/08/21.

З цих підстав, посилаючись на погодження Вантажовідправником навантаження на умовах досягнутих домовленостей, а також з причини відсутності заперечень з боку Вантажовідправника до технічного стану вагону, ООО «ПКП ЛХС» не вбачає відповідальності Перевізника.

AT «Укрзалізниця» прийняло вантаж, який перевозився у вагоні № 65364036 за накладною №01602від ООО «ПКП ЛХС» 01.09.2021 по передавальній відомості № 4929.

На шляху прямування залізницями України вагон тричі зважувався на електронно-тензометричних вагах, що працюють в динаміці. За результатами цього зважування виявлено різницю ваги проти документу в бік зменшення, а саме:

- ст. Здолбунів Львівської залізниці при зважуванні на електронно-тензометричних вагах у вказаному вище вагоні було виявлено: брутто - 71 450 кг, нетто - 55010 кг, тара - 23 000 кг, що менше даних, зазначених в документі на 6 560кг.

Факт нестачі засвідчено Актом загальної форми №5017 від 03.09.2021.

-ст. Казатин II Південно-Західної залізниці виявлено при огляді вагона просипання вантажу. Просипання усунуто шляхом закладання зазорів драттям. Верх вагону не оглядався з зв`язку з контактною мережею.

Складено Акт загальної форми № 2564 від 03.09.2021.

- ст. П`ятихатки-Стикова Придніпровської залізниці у вагоні №65364036 встановлено брутто - 70 300 кг, що менше ваги проти перевізного документа на 7 710 кг.

При огляді поїзда на ст. П`ятихатки-Стикова за допомогою промислового телебачення та зовнішнім оглядом було виявлено: навантаження нерівномірне нижче бортів від 20 см до 1,1 м, вантаж маркований. Над 1 люком по центру вагона є поглиблення довжиною 1,8 м на всю ширину вагона, глибиною до підлоги вагона. Над 3-4 люками ліворуч поглиблення довжиною 1,0 м, шириною 1,8 м, глибиною 40 см. Над вказаними люками між армувальними листами та хребтовою і поперечною балками наявні зазори довжиною 10-30 см, шириною 2-3 см. Зазори мають закладання папером та ганчір`ям, зроблене раніше. На деталях вагона наявні сліди висипання вантажу. На момент огляду вагона висипання вантажу не було. Бездверний, люки щільно зачинені.

Складено Акт загальної форми № 11108 від 04.09.2021 (додається).

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці при огляді поїзда за допомогою промислового телебачення у вагоні №65364036 було виявлено наступне: вантаж слабо маркований, над 1-2 та 3-4 люками наявне поглиблення довжиною 150см на ширину вагона, глибиною 100 см, люки закриті, течі на момент огляду не було.

Складено Акт загальної форми № 33449 від 05.09.2021(додається).

На станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці при візуальному огляді навантаження нижче бортів 20 см, шапкоподібне, вантаж вагону було виявлено: маркований білим кольором, зліва по ходу наявне нещільне прилягання кришки 1, 3 люка до армованих листів поперечної балки і повздовжньої балки, зазори довжиною 80 см, шириною 2 см. На деталях вагона є сліди висипання вантажу, що перевозиться. Одне поглиблення над 1,2 люками розмірами довжиною 180 см, шириною 280 см, глибиною 180 см до дна вагону. Над 3-4 люками поглиблення довжиною 200, шириною 280см, глибиною 150-180см.

Складено Акт загальної форми № 45803 від 05.09.2021.

Відповідно до пункту 4.1.5 Службової інструкції до УМВС якщо втрата, пошкодження, нестача вантажу могли відбутися з причини пошкодження вагону, крім комерційного акту складається акт про технічний стан вагону у відповідності до національного законодавства держави в якій встановлено пошкодження вагону і додається до кожного екземпляру комерційного акту.

Таким чином акт про технічний стан вагону є невід`ємною частиною комерційного акту і засвідчує, що нестача сталася з причини не прилягання кришок 1, 3 люків до армувальних листів продольної та поперечної балок внаслідок чого утворилися зазори.

На підставі до вищезазначених вимог, складено Акт форми ГУ-106 «Про технічний стан вагону» №477 від 05.09.2021, у якому зазначено, що вагон у технічному відношенні справний, зліва по ходу наявне нещільне прилягання кришок 1, 3 люків до армованих листів поперечної і повздовжної балок, зазори довжиною по 80 см, шириною 2 см кожний. На деталях вагона сліди просипання вантажу, що перевозиться. По станції зазори закладені ганчір`ям, втрата вантажу можлива. Вантажовідправник зазори бачити міг, але заходів щодо запобігання втрати вантажу не прийняв.

Станцією Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було проведено комісійне зважування даного вагону на електронних вагах Позивача та встановлено наступне.

За документом у вагоні № 65364036 тара 23 000 кг, нетто 55 010 кг. Фактично встановлено брутто - 64 680 кг, тара з документу - 23 000, маса нетто - 41 680 кг, що менше документу на 13 330 кг.

Складено Комерційний акт №460005/1446 від 07.09.2021.

Представник Позивача підписав Комерційний акт без зауважень та заперечень, і таким чином засвідчив всі викладені у ньому обставини і технічний стан вагону у тому числі.

Згідно з пунктом 4.2. Службової інструкції до УМВС інформацію про складений Акт форми ГУ-106 внесено до графи 12 Комерційного акту.

Результат комісійної перевірки вантажу та стану вагону в технічному відношенні, крім комерційного акту, засвідчено Актом про приймання продукції по кількості від 07.09.2021 № 105/21. Цей Акт №105/21 оформлено позивачем за участю незалежних представників громадськості.

Зазначеним Актом №105/21 також засвідчено наявність нещільного прилягання кришок 1, 3 люків до армованих листів до продольної та поперечної балки.

Відповідно до Акту №105/21, причиною недостачі стало порушення Технічних умов навантаження, а саме, Вантажовідправник не прийняв засобів для ущільнення зазорів не визначив придатність вагону для перевезення дрібної фракції, що не виключає втрату вантажу на шляху прямування, чим порушив приписи пункту 2 «Підготування вагону під навантаження» Глави 14 Додатку 3 до УМВС «Технічні умови розміщення та кріплення вантажів».

Згідно із п.5.2 розділу 5 Додатку 1 до УМВС визначено, що можливість перевезення на відкритому рухомому складі вантажу, який містить дрібні фракції, визначається відправником.

При перевезенні вантажу, який містить дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів, що запобігають просипанню вантажу через конструктивні зазори, видування дрібних часток вантажу під час руху поїзда, а також осипання вантажу у випадку навантаження його вище бортів вагону (з «шапкою»).

Розмір часток вантажу згідно з відомостями, зазначеними відправником у графі 15 накладної становив 16,5 - 31,5 мм.

Отже, просипання вантажу через нещільне прилягання люків підтверджено трьома різними документами: Комерційними актами, Актом про приймання продукції, Актом про невідповідність товарів відомостям зазначеним у документах, які були оформлені різними установами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що саме вантажовідправником не було вжито всіх заходів щодо запобігання видуванню або просипанню вантажу, неякісно підготовлено вагон перед навантаженням, що спровокувало наявність епізодичної течі вантажу під час перевезення.

Посилання позивача на той факт, що у митних органів не було зауважень щодо кількості вантажу, що ввозиться, то слід зазначити, що відповідно до Переліку вантажних станції Польських Державних залізниць відстань між станціями Замость Бортатіче ПКП ЛХС до станції Ізов, яка є прикордонним переходом, дорівнює 60 км, тобто за такий короткий відрізок не могло статися значне просипання вантажу.

Крім того, п.3.3. Інструкції про взаємодію посадових осіб митних органів, що здійснюють митні процедури в міжнародному залізничному сполученні, і працівників залізниць України, на яку посилається позивач, передбачено, що працівники прикордонної передавальної станції й посадові особи митниці відправлення в порядку й у строки, установлені технологічним процесом роботи цієї станції, погодженим з цією митницею, проводять перевірку відповідності кількості й номерів вагонів, що прибули з-за кордону, даним, зазначеним у перевізних і товаросупровідних документах, цілісності засобів ідентифікації інших країн, збереження товарів (вантажів) на відкритому рухомому складі тощо.

Тобто, передбачено лише перевірку збереження вантажів на відкритому рухомому складі шляхом огляду, і не передбачено зважування вантажу.

Зважаючи на обов`язкову наявність серед технологічних операцій під час перевезення таких як розформування та формування складів поїздів на механізованих комплексах сортувальних гірок, просипання вантажу (тобто епізодична течія) могло бути саме під час розпуску (зіткнення) вагону з гірки.

Відповідно до § 3 ст.19 УМВС передбачено, що особа, яка здійснювала навантаження, несе відповідальність за визначення придатності вагонів для перевезення конкретного вантажу, дотримання технічних умов навантаження, а також за всі наслідки неякісного навантаження.

Згідно з приписами пп.3, 4, 7 §2 ст.39 УМВС та §1 ст.16 УМВС залізниця звільняється від відповідальності за часткову втрату вантажу у випадку, коли навантаження провадилось вантажовідправником.

Тобто, у порожньому стані перед навантаженням вугілля, що було пред`явлено до перевезення за накладною № 01602, вагон оглядався відправником в межах ПКП ЛХС і саме вантажовідправник визначив вагон придатним для перевезення і прийняв його від ПКП ЛХС за умови ущільнення зазорів перед навантаженням.

В пункті 3.9 роз`яснень Вищого господарського суду України №04-5/225 від змін та Доповнень до роз`яснення президії Вищого 29.09.2008 «Про внесення господарського суду України від 29.05.2002 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» зазначено, що оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження технічної чи комерційної несправності вагонів.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Крім того, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України.

Обов`язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. Отже, зменшення майнових благ внаслідок неправомірних дій наступає об`єктивно, тобто незалежно від волевиявлення сторони, як наслідок невиконання зобов`язань.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов`язань- причиною.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань (виключає його відповідальність).

З огляду на зазначені вище обставини, матеріалами справи спростовано, а позивачем не доведено вини АТ «Укрзалізниця» у неналежному виконанні договірних зобов`язань по договору перевезення.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у позові повністю.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмовляє в задоволенні позову по суті, заява відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 86, 129, 231, 232, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено та підписано: 26.10.2023.

СуддяЛітвінова М.Є.