ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2023 р.м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/2218/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Яризько В.О. , Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Харківської області матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" ( 34403, м. Вараш, Рівнеська обл., )
до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, )
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева»
за участю сторін:

позивача - представника Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Шолом Сергія Вікторовича в режимі відеоконференції;

відповідача - представника Державного підприємства «Завод імені В. О. Малишева» Бабка С.А.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція", звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства «Завод імені В. О. Малишева», в якій просить суд стягнути з відповідача за неналежне виконанням умов Договору поставки № 666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 в частині строків поставки товару 304 987,62 грн пені, 214 692,24 грн штрафу за прострочення поставки понад 30 днів, 35 932,26 гривень пені за користування грошовими коштами та витрати зі сплати судового збору.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 8 334,18 грн.

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева», яка розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В. та Яризько В.О.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 2218/23 від 26.05.2023) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В., Яризько В.О.

Враховуючи, що головуючий суддя Усатий В.О. з 29.05.2023 по 02.06.2023 перебував у відпустці, з 05.06.2023 по 07.06.2023 знаходився на лікарняному, ухвалу у даній справі постановлено у перший робочий день колегії суддів, а саме 08.06.2023.

Ухвалою суду від 08.06.2023 прийнято позовну заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (вхідний номер 2218/23 від 26.05.2023) в межах справи № 5023/10655/11 про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева». Відкрито провадження у справі № 5023/10655/11 (922/2218/23). Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу, згідно статті 251 ГПК України, строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Докази надіслання відзиву іншій стороні надати суду. Роз`яснено ,що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч.9 ст.165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Встановлено позивачу строк на подання до суду відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відзиву. Ухвалено докази надіслання відповіді на відзив іншій стороні надати суду. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення із урахуванням вимог ст.167 ГПК України - п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив. Докази надіслання заперечення іншій стороні надати суду. Роз`яснено учасникам справи, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-165 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі. Звернуто увагу сторін на те, що усі заяви, клопотання, пояснення, докази тощо, які подаються до суду, мають бути одночасно направлені іншим учасникам справи. Роз`яснено сторонам, що відповідно до ч.5, ч.7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

07.07.2023 на адресу суду від Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» надійшов відзив на позовну заяву (вх.№17733) в якому останній просив відмовити у задоволенні позову частково. Крім іншого до відзиву надано клопотання про поновлення строку на подачу відзиву. Вказаний відзив та клопотання про поновлення строку досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позов, дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Статтею 114 ГПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства. Частиною 8 ст. 165 ГПК України врегульовано, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Ухвалою суду від 08.06.2023 відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. З метою повного та всебічного встановлення фактичних обставин справи, зважаючи на те, що період пропуску вчинення відповідної процесуальної дії є незначним, суд, керуючись ч. 2 ст. 119 ГПК України, вважає за можливе з власної ініціативи продовжити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 07.07.2023 (фактична дата подання відзиву до суду) та врахувати його під час вирішення спору.

17.07.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про продовження строку на подання відповіді на відзив (вх.№18482).

Ухвалою суду від18.07.2023 клопотання позивача (вх.№18482 від 17.07.2022) про продовження строку для подання відповіді на відзив задоволено. Продовжено строк позивачу на подання відповіді на відзив у справі №5023/10655/11 (922/2218/23) до 31.07.2023 включно.

28.07.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№19963).

Відповідь на відзив долучена судом до матеріалів справи.

08.08.2023 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№21098).

Заперечення на відповідь на відзив долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 14.08.2023 постановлено здійснювати подальший розгляд справи №5023/10655/11 (922/2218/23) за правилами загального позовного провадження. Почато у справі №5023/10655/11 (922/2218/23) підготовче провадження і призначено підготовче засідання на "05" вересня 2023 о 12:50 год. У підготовче засідання викликано повноважних представників сторін, яким мати при собі документи, які підтверджують їх повноваження на представництво сторін та особу.

Роз`яснено позивачу та відповідачу про їх обов`язок повідомити суд про причини неявки в судове засідання і, що у разі їх неявки наступають наслідки, передбачені статтею 202 Господарського процесуального кодексу України.

21.08.2023 до суду від позивача надійшли заперечення (вх.№22296).

Для реалізації принципу змагальності сторін, заперечення позивача долучені судом до матеріалів справи.

05.09.2023 від відповідача надійшла заява (вх.№23788) про відкладення підготовчого засідання суду.

Присутній у судовому засіданні 05.09.2023 в режимі відеоконференції представник позивача підтримав позовну заяву в повному обсязі.

Ухвалою суду від 05.09.2023 відкладено підготовче засідання на 26 вересня 2023 року о (б) 11:00.

26.09.2023 від відповідача надійшла заява (вх.№25984) про відкладення підготовчого засідання.

Присутній у судовому засіданні 26.09.2023 представник позивача підтримав позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні просив не розглядати заяву (вх.№25984 від 06.09.2023 ) про відкладення підготовчого засідання та зазначив, що позовну заяву не визнає частково.

26.09.2023 протокольною ухвалою суду , керуючись ст.ст 177-185 ГПК України, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.10.2023 о 10:00.

В судовому засіданні 11.10.2023 представники сторін наполягали на своїх позиціях, викладених у заявах по суті справи, до мирного врегулювання спору не прийшли.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників учасників справи у судових дебатах, суд встановив наступне.

Між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія" "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - Замовник, позивач) та Державним підприємством "Завод імені В.О Малишева" (далі - постачальник, Відповідач) було укладено Договір поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 (далі - договір поставки).

Відповідно п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника продукцію, а Замовником, в свою чергу, зобов`язується оплати продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у Специфікації (Додаток №1 до Договору).

Згідно п.2.2. Договору, загальна сума Договору становить 6 004 986,00 гривень з ПДВ.

У відповідності до п. 2.3. Договору найменування, кількість продукції, номер креслення, ціна за одиницю продукції та загальна вартість вказана у Специфікації (Додаток №1) до даного Договорую.

Згідно п.3.1 Договору поставки №66дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 сторони погодили, що продукція поставляється протягом 180 календарних днів з дати здійснення Замовником попередньої оплати згідно пункту 6.1 даного договору. Продукція поставляється на умовах ЕХW згідно Incoterms-2020. Місце поставки: склад Постачальника, який знаходиться за адресою : м. Харків, вул. Плеханівська,126. Вантажоодержувач - Рівненське відділення ВП "Складське господарство " ДП "НАЕК "Енергоатом".

Згідно п. 4.1. Договору, кількість та асортимент продукції визначається специфікацією (Додаток№1) до даного Договору.

Пунктом 6.1. Договору, замовник здійснює попередню оплату в розмірі 30% від суми Договору, що становить 1 801 495,80 гри. з ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, протягом 45 календарних днів з моменту отримання оригіналу рахунку від Постачальника.

Згідно п. 6.2. Договору, замовник здійснює остаточний розрахунок в розмірі 70% від вартості партії продукції, що готова до відвантаження, протягом 45 календарних днів з моменту отримання повідомлення про готовність продукції до відвантаження, за умови отримання від Постачальника оригіналу рахунку на виготовлену партію продукції.

Відповідно до п.6.3. Договору, постачання продукції за попередню оплату проводиться Постачальником в строки, що не можуть перевищувати 180 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати в розмірі 30% від суми Договору.

Згідно п. 8.3. Договору, Датою поставки продукції є дата підписання видаткової накладної або накладної уповноваженим представником Покупця. Ризик випадкового пошкодження або знищення продукції переходить до Замовника з моменту поставки продукції.

У відповідності до п.9.1. Договору, за невиконання або неналежне виконанні будь-якою із Сторін свої обов`язків за цим Договором винна Сторона відшкодовує іншій Стороні завдані таким невиконанням збитки та сплачує штрафні санкції, передбачені цим Договором та чинним законодавством України. Штрафні санкції підлягають стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п.9.2. Договору у випадку порушення строків поставки Постачальник, зобов`язана сплатити Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості несплаченої (непоставленої) продукції, з яких допущено прострочення виконаю з кожний день простроченні, при цьому, у випадку прострочення постави (недопоставки) продукції понад тридцять днів, Постачальник додатково сплачу Замовнику штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Сплата вказаних штрафних, санкцій не звільняє Постачальника ві виконання зобов`язань по Договору.

У відповідності до п. 9.4. Договору, якщо Постачальник після отриманні попередньої оплати передбаченої п 6.1. даного Договору, не здійснив поставку продукції уj встановлений п. 3.1. Договору строк, Замовник має право вимагати поверненні суми попередньої оплати шляхом направлення Постачальнику письмової вимоги (цінний лист з повідомленням). Постачальник зобов`язаний протягом: 20-ти робочих днів з моменту отриманні такої вимоги повернути Замовнику суму попередньої оплати та сплатити пеню у розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла в період користування грошовими коштами, за кожен день користування в період: дня отримання суми попередньої оплати до дні її поверненні Замовнику. У випадку прострочення Постачальником строку повернення суми попередньої оплаті більше ніж 30 днів, Постачальник додатково сплачує Замовнику штраф розмірі 10% від суми неповернутої попередньої оплати.

Згідно п. 12.1. Договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками. Строк дії даного Договору - до 30.06.2022 р., а в частині виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, що передбачені да Договором - до спливу гарантійних строків.

Пунктом 12.2. Договору передбачено, що Даний Договір може бути змінений, розірваний або визнаний недійсним на підставі передбаченій законом або за згодою сторін.

Відповідно до п. 13.1 Договору, усі зміни та доповнення до даного Договору будуть вважай діючими, якщо вони оформлені додатковими угодами до даного Договору, і зміні платіжних реквізитів, статусу платника податків, місцезнаходження однієї із сторін, уточнення (розшифрування) технічних характеристик матеріали пакувальних матеріалів, доповнення тексту Договору вимогами щодо зазначення у Договорі первинних та розрахункових документах кодом товару УКТ ЗЕД згідно з Державним класифікатором продукції, допускається застосовувати письмове повідомлення, яке є невід`ємною частиною Договору. Письмові повідомлення можуть відправитися електронними засобами зв`язку за умови послідуючого надання оригіналу документу.

09.11.2021 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія" "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - Замовник, позивач) та Державним підприємством "Завод імені В.О Малишева" (далі - постачальник, Відповідач) підписано та скріплено печатками останніх, Специфікацію № 53-122-04-21-11406 до Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021.

Відповідно до вказаної Специфікації сторони погодили найменування, кількість продукції, номер креслення, ціна за одиницю продукції та загальна вартість поставки товару на загальну суму 6 004 986, 00 грн з ПДВ.

Попередня оплата в сумі 1 801 495,80 гривень згідно пункту 6.1 Договору була здійснена позивачем у повному обсязі 30.11.2021, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: №12927 від 19.11.2021 на суму 5000 000,00 грн, №13073 від 23.11.2021 на суму 500 000,00 грн, №13237 від 29.11.2021 на суму 500 000,00 грн, №13256 від 30.11.2021 на суму 301 495,80 грн.

16.06.2022 року сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021, згідно умов якої сторонами змінено п.3.1. Договору, зокрема погоджено, що продукція поставляється протягом 270 календарних днів з дати здійснення Замовником попередньої оплати згідно пункту 6.1. даного договору.

10.10.2022 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021, згідно умов якої сторонами змінено п.3.1. Договору, зокрема погоджено, що продукція поставляється протягом 360 календарних днів з дати здійснення Замовником попередньої оплати згідно пункту 6.1 даного договору

15.12.2022 сторонами було укладено Додаткову угоду №3 до Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021, згідно умов якої, крім іншого, сторонами змінено п.3.1. Договору, зокрема погоджено, що продукція за позиціями 1-68,70 Специфікації (додаток №1 до договору поставки) поставляється протягом 360 календарних днів з дати здійснення Замовником попередньої оплати згідно пункту 6.1 даного договору. Поставка продукції за позицією 69 специфікації до договору (продукція вартістю 598 680,00 гривень) здійснюється в строк до 26.02.2023.

На виконання умов Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 відповідач поставив товар на загальну суму 5406308,00 грн, а позивач прийняв , що підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами без зауважень та заперечень, а саме:

1) 17.02.2022 згідно видаткової накладної № ДП-0000054 на суму 207378,00грн.;

2) 17.06.2022 згідно видаткової накладної №ДП-0000091 від 24.05.2022 на суму 471 408,00 гривень;

3) 07.09.2022 згідно видаткової накладної №ДП-0000150 від 07.09.2022 на суму 3239472,00 грн;

4) 25.11.2022 згідно видаткової накладної №ДП-0000196 від 25.11.2022 на суму 1 488 048,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач повернув продукцію на загальну суму 190812,00 грн 06.02.2023, а саме товар повернуто за накладною- вимогою на відпуск матеріалів №44 від 06.02.2023 на підставі довідки №Д1 -168-22 від 21.09.2022 про виявлені невідповідності на етапі ВК-1.

30.03.2023 замовником направлено на адресу постачальника лист -вимогу №6027/041про здійснення повернення суми попередньої оплати за Договором поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 у сумі 190 812,00 грн.

Вищезазначені кошти в розмірі 190 812,00 гривень відповідачем повернуто 13.04.2023, що підтверджується платіжною інструкцією №3183.

Факт не поставки продукції за позицією 69 Специфікації до Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 (продукція вартістю 598 680,00 гривень) у строки визначені умовами Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 Державним підприємством "Завод імені В.О Малишева" визнається.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою , просив стягнути з відповідача за неналежне виконанням умов Договору поставки № 666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 в частині строків поставки товару 304 987,62 грн пені, 214 692,24 грн штрафу за прострочення поставки понад 30 днів, 35 932,26 гривень пені за користування грошовими коштами та витрати зі сплати судового збору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 267 Господарського кодексу України встановлено строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) У разі порушення зобов`язання відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно статтей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов`язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору поставки.

Враховуючи дати здійснення передплати (передплату у розмірі, визначеному Договором здійснено в повному обсязі 30.11.2021), продукцію, зазначену в Специфікації №1 до Договору по позиціях 1-68 та 70, постачальник повинен був поставити у строк до 25.11.2022, що і було ним зроблено, зазначене встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, зокрема підтверджується видатковими накладними від 17.02.2022 № ДП-0000054, від 24.05.2022 № ДП-0000091, від 07.09.2022 № ДП- 0000150, від 25.11.2022 №ДП-0000196.

Як зазначено судом вище, факт поставки продукції за позицією 69 Специфікації до Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 (продукція вартістю 598 680,00 гривень) у строки визначені умовами Договору поставки №666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 (у редакції Додаткової угоди №3), зокрема до 26.02.2023 матеріали справи не містять.

Більш того, Державним підприємством "Завод імені В.О Малишева" не заперечується зазначений факт.

Суд критично ставиться до доводів позивача, в частині того порушення відповідачем строків поставки продукції, посилається на п. 3.1 Договору, згідно якого продукція повинна поставитися протягом 180 календарних днів з дати здійснення Замовником попередньої оплати.

Суд зазначає, що сторонами даний Договір змінено шляхом укладення відповідних Додаткових угод, якими змінено строк поставки продукції. Так, Додатковою угодою №3 від 15.12.2022 до Договору сторонами визначено, що продукція по позиціях 1-68, 70 Специфікації поставляється протягом 360 календарних днів з дати здійснення замовником попередньої оплати згідно з п. 6.1 даного Договору, продукція по поз. 69 Специфікації повинна бути поставленою у строк до 26.02.2023.

Частиною 1 ст. 653 ЦК України встановлено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, сгроків виконання тощо.

Крім того, в подальшому, замовником виявлено невідповідність продукції та 06.02.2023 повернуто вентиль електропневматичний у кількості 6 шт. та насос масляний у кількості 1 шт. на адресу постачальника.

За змістом положень частини першої статті 671 і частин першої, третьої статті 672 ЦК України якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. У разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі- продажу, або пред`явлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Так як, після складення довідки № Д1-168-22 про виявлення невідповідності на етапі ВК-1 від 21.09.2022, замовник не відмовлявся від товару та не пред`являв вимогу про заміну товару, датою відмови замовником від товару є 06.02.2023 (дата вчинення фактичних дій з повернення частини продукції постачальнику). Зазначене узгоджується із практикою Верховного Суду - постанова від 15.09.2020 у справі № 920/618/18.

Таким чином, до 06.02.2023 зобов`язання постачальника з поставки вентиля електропневматичного у кількості 6 шт. та насосу масляного у кількості 1 шт. вважались виконаними.

Після повернення продукції, замовник 30.03,2023 листом №6027/041 вимагав повернення попередньої оплати, здійсненої ним за вентиль електропневматичний у кількості 6 шт. та насос масляний у кількості 1 шт.

Суд погоджується з доводами відповідача в частині того, що постачальник здійснив поставку вентиля електропневматичного у кількості 6 шт. та насосу масляного у кількості 1 шт. в межах строку, визначеного Договором. Таким чином, пункт 9.4 Договору не підлягає для застосування на зазначену продукцію .

Враховуючи, що з 06.02.2023 (дата повернення продукції) до 30.03.2023 замовник не здійснив жодної з дій, визначеної ч. 3 ст. 672 ЦК України, у постачальника не було обов`язку ні поставити продукцію ні повернути суму попередньої оплати.

З 31.03.2023 (наступний день за датою отримання вимоги про повернення грошових коштів), враховуючи вимоги листа від 30.03.2023 № 6027/041, у відповідача з`явився обов`язок у найкоротший строк повернути суму попередньої оплати. При цьому, позивач посилався на 20-ти денний термін повернення попередньої оплати (до 19 квітня 2023).

Зазначені кошти в розмірі 190 812,00 грн постачальником повернуто 13.04.2023, що підтверджується платіжною інструкцією №3183.

Таким чином, так як постачальником поставку продукції - вентиль електропневматичний у кількості 6 шт. та насос масляний у кількості 1 шт., здійснено у визначений договором строк, а після відмови замовником від товару та вимоги повернути попередню оплату, постачальник повернув кошти у найкоротший строк, що не перевищує 20 днів з моменту отримання вимоги, користування грошовими коштами, як того вимагає цивільне законодавство, не відбулось. Крім того, не застосовується і пункт 9.4 Договору щодо обов`язку сплати пені за кожний день користування коштами, адже зазначений пункт застосовується лише у разі, якщо поставка продукції не відбулась у визначений Договором строк.

Крім того, так як замовник повернув товар та скористався правом вимагати повернення попередньої оплати за продукцію, у постачальника з 31.03.2023 (наступний день за днем відмови від зобов`язання на підставі ч. З ст. 672 ЦК України) відсутній обов`язок з поставки продукції - вентиль електропневматичний у кількості 6 шт. та насос масляний у кількості 1 шт.

Отже, станом на дату подачі позову у відповідача наявний обов`язок з поставки продукції - за позицією 69 Специфікації на загальну суму 598 680,00 грн, яка мала бути поставлена, згідно умов Договору, до 26.02.2023.

Враховуючи умови Договору, з 27.02.2023 у постачальника почалось прострочення поставки продукції - клапан дозволяючий пусковий на суму 598 680,00 грн.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 9.2 Договору передбачено, що у випадку порушення строків поставки Постачальник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленої продукції, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, при цьому, у випадку прострочення поставки продукції понад тридцять днів, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнімзаявлених сум пені та штрафу у відповідніперіоди, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є не вірним.

Суд здійснив власний розрахунок та прийшов до висновку,що пеня за період з 27.02.2023 по 19.05.2023 (дата, яку зазначає позивач в позовній заяві) становить 49091,76 грн, а штраф за порушення строків поставки продукції відповідно до п.69 Специфікації становить 41 907,60 грн ( 7% від 598 680,00 грн).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку в частині стягнення 49091,76 грн пені та 41907,60 грн штрафу за прострочення поставки за Договором № 666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021.

В решті вимог, суд вважає необхідним відмовити.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 р. Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria).

З урахуванням вимог статті 129 ГПК України, та враховуючи висновки господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються у даному разі на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" ( 34403, м. Вараш, Рівнеська обл., ) 49091,76 грн пені та 41907,60 грн штрафу за прострочення поставки за Договором № 666дп/53-122-04-21-11406 від 09.11.2021 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1364,99 грн.

В решті вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 24.10.2023, з урахуванням перебування с. Усатого В.О. на лікарняному з 17.10.2023 по 23.10.2023 включно.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий В.О. Яризько П.В. Хотенець