РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1009/23
Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Ноувен М.П.,

за участю секретаря судового засідання Одинець І.М.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

№ 927/1009/23

за позовом: Акціонерного товариства "Чернігівобленерго", код 22815333,

вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000;

до відповідача: Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства", код 32009905,

вул. Козача, 5, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600;

про стягнення 1 043 987,17 грн;

представники сторін не з"явились;

Акціонерне товариство "Чернігівобленерго" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства" про стягнення 1 043 987,17 грн заборгованості, з яких:

- 1 004 152,06 грн - у тому числі 991772,03 - борг за послугу з розподілу електричної енергії, 12380,03 грн - борг за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії;

- 1 948,88 грн - 3% річних;

- 32 481,21 грн - пеня;

- 5 405,02 грн - інфляційні нарахування.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 22.08.2023, встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив.

Внаслідок ракетного обстрілу 19.08.2023 та значними пошкодженнями будівлі Господарського суду Чернігівської області установа з 21.08.2023 призупинила роботу, у звязку з чим, судове засідання, призначене на 22.08.2023 не відбулося.

Ухвалою суду від 28.08.2023 сторін повідомлено про те, що підготовче засідання відбудеться 06.09.2023.

У підготовчому засіданні 06.09.2023 суд постановив протокольну ухвалу про продовження підготовчого провадження, про закриття підготовчого провадження та про призначення судового засідання до судового розгляду по суті на 18.10.2023.

18.10.2023 у нарадчій кімнаті судом підписана вступна та резолютивна частини рішення на підставі ст. 240 ГПК України.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в суді, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення рекомендованої кореспонденції.

Позиції учасників справи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії № 23 від 03.01.2023.

Відповідач у встановлені судом строки відзиву на позов не надав.

04.09.2023 представником відповідача подана заява, де зазначено, що відповідач з моменту подачі позову до суду частково сплатив суму основного боргу у розмірі 429380,03 грн. Залишок основної суми заборгованості станом на 04.09.2023 становить 574772,03 грн, яку і визнає відповідач.

Крім того, відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій з огляду на скрутне фінансове становище.

Суд прийняв заяву до розгляду та долучив до матеріалів справи.

05.09.2023 позивачем подана заява № 159 від 05.09.2023 відповідно до якої останній повідомив суд про те, що відповідач частково сплатив заборгованість за послугу з розподілу електричної енергії на загальну суму 417000,00 грн та заборгованість за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на загальну суму 12380,03 грн.

Станом на 05.09.2023 заборгованість за послугу з розподілу електричної енергії становить 574772,03 грн, заборгованість за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії відсутня.

Суд прийняв заяву до розгляду та долучив до матеріалів справи.

20.09.2023 позивачем подана заява № 165 від 18.09.2023, відповідно до якої останній повідомив суд про те, що станом на 18.09.2023 заборгованість за послугу з розподілу електричної енергії в сумі 574772,03 грн відповідачем сплачена повністю.

Станом на 18.09.2023 заборгованість за травень-червень 2023 року відсутня. Непогашеною залишається пеня, 3% річних та інфляційні на загальну суму 39835,11 грн.

Суд прийняв заяву до розгляду та долучив до матеріалів справи.

02.10.2023 відповідачем подано клопотання про долучення платіжного доручення до матеріалів справи.

Суд клопотання задовольнив, документи долучені до матеріалів справи.

Будь-яких заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Перелік обставин, які є предметом доказування.

Враховуючи предмет і підстави позову, до обставин, які є предметом доказування у справі належать: наявність правових підстав для виникнення грошових зобов`язань у Відповідача перед Позивачем по суті спору; доведеність суми боргу та наявність правових підстав для застосування до Відповідача наслідків порушення грошових зобов`язань по суті спору.

Обставини справи встановлені судом. Оцінка аргументів та нормативно правове обґрунтування.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) "Про видачу ПАТ "Чернігівобленерго" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом" № 1434 від 13.11.2018, ПАТ "Чернігівобленерго" () видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Чернігівської області та м. Славутич Київської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) ПАТ "Чернігівобленерго", та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством).

Отже, позивач є оператором системи розподілу електричної енергії.

03.01.2023 між Акціонерним товариством «Чернігівобленерго» (далі Оператор системи) та Комунальним підприємством «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» (далі - Споживач) укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії № 23 (далі - Договір).

У заяві-приєднання, підписаної відповідачем, зазначено перелік об`єктів та ЕІС-коди точок комерційного обліку з зазначенням адреси об`єктів Споживача, на які здійснюється постачання електричної енергії.

Згідно з п. 2.1 Договору Оператор системи надає Споживачу послуги з розподілу електричної енергії параметри (ДК 021:2015 код 65310000-9) якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 309, та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи.

Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи згідно з Додатком 4 "Порядок розрахунків" (п. 2.3 Договору).

Згідно з п. 5.3 Договору тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 «Порядок розрахунків».

Відповідно до п.7 Додатку №4 до Договору Споживач, який згідно з п.5.4. оплачує послугу з розподілу безпосередньо Оператору системи, здійснює на поточний рахунок Оператора системи повну оплати вартості послуги з розподілу електричної енергії, заявленого на наступний розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється Споживачем на підставі виставленого Оператором система рахунка відповідно доданих про покази засобів обліку, які фіксуються у терміни та способи, передбачені Договором.

За підсумками розрахункового місяця Оператор системи оформляє та направляє (надає) Споживачу «Акт про використану електричну енергію».

Пунктом 10 Додатку № 4 до Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, споживач сплачує Оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати та три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 11.1. Договору цей Договір набирає чинності з 01.01.2023 і діє до 31.12.2023.

Пунктом 12.1. Договору визначено, що інші умови можуть бути узгоджені сторонами в додатках до цього Договору, які є невід`ємними частинами цього Договору.

Позивачем складено:

Акт про використану електричну енергію від 31.05.2023 за травень 2023 року на суму 471371,03 грн (з ПДВ), відповідно до якого Оператор розподілив, а Споживач використав 262523кВт.год на суму 387998,48 грн (без ПДВ), а також зазначено, що Споживач використав послугу з забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 4810,71 грн (без ПДВ).

Акт про використану електричну енергію від 30.06.2023 за червень 2023 року на суму 532781,03 грн (з ПДВ), відповідно до якого Оператор розподілив, а Споживач використав 253011кВт.год на суму 438478,21 грн (без ПДВ), а також зазначено, що Споживач використав послугу з забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 5505,98 грн (без ПДВ).

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки, а саме: за послугу з розподілу електричної енергії № 245 від 31.05.2023 на суму 465598,18 грн з ПДВ (строк оплати до 08.06.2023), № 213 від 30.06.2023 на суму 526173,85 грн (строк оплати до 07.07.2023) та за послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії № 241 від 31.05.2023 на суму 5772,85 грн (строк оплати до 08.06.2023), № 219 від 30.06.2023 на суму 6607,18 грн з ПДВ (строк оплати до 07.07.2023).

Акти підписані сторонами без зауважень та заперечень.

Рахунки отримані відповідачем, що підтверджується відповідними відмітками, скріпленими печатками відповідача.

У встановлений строк відповідач не здійснив оплату вартості послуг з розподілу електричної енергії та вартості послуг із забезпечення перетікання електричної енергії.

За прострочення оплати вартості наданих послуг позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення 1948,88 грн 3% річних, 32481,21 грн пені за період з 09.06.2023 по 17.07.2023, 5405,02 грн інфляційних за період з 16.06.2023 по 15.07.2023.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по договору.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання, енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (надалі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

За приписами пункту 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 №312, яка набрала чинності 19.04.2018, «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Пунктом 6 ПРРЕЕ визначено, що до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР, як правонаступником за договором про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики.

Частиною 4 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила).

У п. 2 вказаної постанови зазначено, що укладання договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до п. 2.1.1 Правил відповідно до договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, що укладаються зі споживачем та електропостачальником відповідно до цих Правил, оператор системи передачі згідно з Кодексом системи передачі та оператори систем розподілу згідно з Кодексом систем розподілу здійснюють, відповідно, передачу та розподіл електричної енергії на роздрібному ринку в точку розподілу до електроустановки споживача на території діяльності відповідного оператора системи).

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов`язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, позивачем були складені акти про використану електричну енергію, згідно з якими оператор системи розподілив, а споживач використав послугу із розподілу електричної енергії у травні - червні 2023 року на загальну суму 991772,03 грн, а також у травні - червні 2023 року використав послугу із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 12380,03 грн.

Рахунки на оплату за послугу з розподілу електричної енергії на загальну суму 991772,03 грн та на оплату послуги із забезпечення перетікань реактивної електроенергії на суму 12380,03 грн були отримані відповідачем.

Заперечення або заяви щодо незгоди з нарахованою в платіжних документах сумою Споживачем (відповідачем) не подавалося.

У наданих позивачем рахунках відповідачу було встановлено терміни остаточних розрахунків, однак відповідач у встановлені в рахунках строки оплату не здійснив.

Після відкриття провадження у справі позивачем здійснено оплату послуги з розподілу електричної енергії на суму 991772,03 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій № 440 від 31.08.2023 на суму 200000 грн, № 15680 від 31.08.2023 на суму 217000 грн, № 15733 від 14.09.2023 на суму 48598,18 грн, випискою по особовому рахунку станом на 14.09.2023, відповідно до якої відповідач оплатив 526173,85 грн.

Відповідно до платіжних інструкцій № 15682 від 01.092023 на суму 5772,85 грн, №15683 від 01.09.2023 на суму 6607,18 грн відповідачем здійснено оплату послуги із забезпечення перетікань реактивної електроенергії.

Відтак, судом встановлено, що станом на день винесення рішення, відповідачем повністю погашено заборгованість за послугу з розподілу електричної енергії на суму 991772,03 грн та за послугу із забезпечення перетікань реактивної електроенергії на суму 12380,03 грн.

Отже, відповідно до ст. 231 ГПК України провадження у справі в частині стягнення заборгованості в сумі 1004152,06 грн підлягає закриттю за відсутності предмету спору.

Щодо вимог по стягненню пені, 3% річних суд зазначає, що останній проведені позивачем у відповідності до умов Договору та вимог законодавства, а тому є правомірними і підлягають задоволенню.

Щодо вимог по стягненню інфляційних суд зазначає наступне.

Позивачем заявлено до стягнення 5405,02 грн інфляційних, у тому числі 5338,59 грн за період прострочення виконання зобов`язання по оплаті послуги з розподілу електроенергії з 16.06.2023 по 15.07.2023, 66,43 грн за період прострочення виконання зобов`язання по оплаті послуги із забезпечення перетікань реактивної електроенергії з 16.06.2023 по 15.07.2023.

При з`ясуванні підставності нарахування кредитором інфляційних втрат у порядку частини другої статті 625 ЦК України суду належить визначити конкретну дату (подію), з настанням якої пов`язується строк виконання грошового зобов`язання; дослідити обставини виконання зобов`язання боржником (борг погашався частинами чи однією сумою у повному обсязі) та з`ясувати період у часі, упродовж якого мало місце прострочення боржника у виконанні зобов`язання перед кредитором.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду у зв`язку з неоплатою відповідачем послуг за травень-червень 2023 року.

При цьому, кінцева дата оплати визначена у відповідних рахунках.

Так, за надані послуги відповідач повинен був здійснити оплати до 08.06.2023 (за травень) та до 07.07.2023 (за червень).

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

З урахуванням вищевикладеного інфляційні нарахування повинні здійснюватись за період з червня 2023 року по липень 2023 року.

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Статтею 625 ЦК України передбачено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

За перерахунком суду інфляційні витрати за період з червня 2023 року по липень 2023 року становлять від`ємний показник в сумі 2253,94 грн.

Відтак, вимоги про стягнення інфляційних задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Водночас, суд враховує, що згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, неустойка, виходячи з приписів статей 546,549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінуванням боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора, у разі порушення зобов`язання, шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №917/1068/17, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 22.04.2019 у справі №925/1549/17, від 30.05.2019 у справі №916/2268/18, від 04.06.2019 у справі №904/3551/18.

Матеріали справи не містять обґрунтування та доказів понесення позивачем збитків, у зв`язку із вказаним простроченням в оплаті.

Отже, з урахуванням викладеного у сукупності, суд, враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій перевіривши ступінь виконання зобов`язань, причини неналежного виконання зобов`язань, враховуючи баланс інтересів обох сторін, а також проаналізувавши всі фактичні обставини справи та обставини не надання позивачем доказів завдання йому додаткових збитків внаслідок порушення відповідачем грошових зобов`язань, господарський суд дійшов висновку щодо необхідності зменшення розміру штрафних санкцій до 10 % .

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до Комунального підприємства «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» в частині стягнення 1948,88 грн 3% річних та 3248,12 грн пені є правомірними і підлягають задоволенню.

В частині стягнення 1004152,06 грн провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю предмету спору.

В решті вимог в частині стягнення 29233,09 грн пені та 5405,02 грн інфляційних позов задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Ціна заявленого позову складає 1043987,17 грн, тобто за розгляд даного спору при подачі позову до Державного бюджету України сплачено судовий збір у сумі 15659,81 грн згідно Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Провадження у справі в частині стягнення 1004152,06 грн боргу закрито за відсутності предмету спору.

Відтак, судовий збір в сумі 15062,28 грн підлягає поверненню позивачу.

З огляду на те, що станом на день винесення рішення судом клопотання позивача про повернення судового збору не надходило, у суду відсутні підстави для вирішення питання про повернення судового збору позивачу.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір в частині 516,33 грн покладається на відповідача, в частині 81,06 грн - на позивача.

Керуючись статтями 129, 236 - 239, 240, 241, 247 - 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Чернігівобленерго», код 22815333 до Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства", код 32009905 про стягнення 1043987,17 грн задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення 1004152,06 грн боргу закрити за відсутності предмету спору.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства", вул. Козача, 5, м. Ніжин, 16600, код 32009905 на користь Акціонерного товариства «Чернігівобленерго», вул. Гонча, 40, м. Чернігів, 14000, код 22815333 (поточний рахунок № НОМЕР_1 ПАТ «Укргазбанк», МФО 320478) 1948,88 грн 3% річних, 3248,12 грн пені, 516,33 грн судового збору.

4.Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

5.В решті вимог по стягненню 29233,09 грн пені та 5405,02 грн інфляційних в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили у строки, встановлені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 25.10.2023.

Суддя М.П. Ноувен