УХВАЛА

м. Київ

26.10.2023Справа № 910/16536/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗВІРТ Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КТЦ Казахстан» про стягнення 439 783,06 євро

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗВІРТ Україна» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КТЦ Казахстан» про стягнення 439 783,06 євро.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність її повернення заявникові з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За приписами ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Поряд із цим, частиною п`ятою статті 131-2 Конституції України визначено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Так, згідно з ч. 2 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на ціну заявленого позову, ця справа не відноситься до малозначних, представником в яких може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, та має цивільну процесуальну дієздатність відповідно до ч. 2 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постановах від 13.03.2018 у справі № 910/23346/16 та від 21.03.2018 у справі № 916/3283/16 реалізація права на звернення до суду із позовом є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва, або її процесуальним представником. При цьому підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Суд встановив, що позов від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗВІРТ Україна» підписано Маггерамовим К.М., який діє на підставі довіреності від 28.03.2023, посвідченої Щербиною Т.В., приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області.

Водночас у Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що Маггерамов К.М. має статус адвоката і такого документа до позовної заяви не додано.

Відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містять інформації щодо можливості здійснення Маггерамовим К.М. представництва Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗВІРТ Україна».

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позов від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗВІРТ Україна» підписано особою, яка не має права його підписувати.

За приписами п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу Україниповернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗВІРТ Україна» разом із доданими матеріалами - повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Комарова