УХВАЛА

м. Київ

25.10.2023Справа № 910/10389/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест"

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, буд. 50)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 106-Б)

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Евотерра Трейд" (37812, Полтавська обл., с. Хильківка, вул. Шевченка, буд. 45)

про стягнення 3 888 909,59 дол. США

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача 1: не з`явилися

від відповідача 2: не з`явилися

від третьої особи: не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Банк Альянс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" та громадянина України ОСОБА_1 про стягнення 3 888 909,59 дол. США.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем 1, як боржником, та відповідачем 2, як поручителем, взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором №21-214/ЮК про відкриття невідновлювальної кредитної лінії від 04.10.2021 в частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 позовні вимоги банку задоволено частково, вирішено стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" основну суму заборгованості за договром про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № 21-214/ЮК від 04.10.2021 у розмірі 3 800 000,00 доларів США, заборгованість за процентами у розмірі 55 363,28 доларів США. Також вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 731 грн 98 коп. та з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 731 грн 98 коп.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 та від 11.09.2023 повернуто апеляційні скарги відповідно Товариству з обмеженою відповідальністю "Дейвест та ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі № 910/10389/22.

28.09.2023 матеріали господарської справи № 910/10389/22 повернуто до Господарського суду міста Києва.

02.10.2023 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023, з урахуванням ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 видано накази.

12.10.2023 через відділ діловодства суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" подану заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, (зареєстровано за вх. №01-20/8467/23), у відповідності до якої вказує на те, що обов`язок по сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю "Дейвест" на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" присуджених до стягнення за рішенням господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі №910/10389/22 грошових коштів, відсутній повністю в силу його припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог згідно заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог №222/14-03 від 14.03.2023, у зв`язку з чим просить суд:

1) визнати виконавчий документ - наказ від 02.10.2023, виданий Господарським судом міста Києва у справі № 910/10389/22, про примусове виконання рішення про зобов`язання стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 106-Б; ідентифікаційний код 39430951) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, буд. 50; ідентифікаційний код 14360506) основну суму заборгованості за договром про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № 21-214/ЮК від 04.10.2021 у розмірі 3 800 000,00 доларів США, заборгованість за процентами у розмірі 55 363,28 доларів США, - таким що не підлягає виконанню повністю, у зв`язку з припиненням обов`язку боржника;

2) визнати виконавчий документ - наказ від 02.10.2023, виданий Господарським судом міста Києва у справі № 910/10389/22, про примусове виконання рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" (01032, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 106-Б ідентифікаційний код 39430951) на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, буд. 50; ідентифікаційний код 14360506) витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 731 грн 98 коп., - таким що не підлягає виконанню повністю, у зв`язку з припиненням обов`язку боржника;

3) зупинити виконавче провадження № 72970326.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2023 прийняти до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 25.10.2023.

Даною ухвалою судом також відзначено, що ст. 328 Господарського процесуального кодексу України надає право суду на зупинення виконання за виконавчим документом, а не зупинення виконавчого провадження, з огляду на що клопотання заявника про зупинення виконавчого провадження № 72970326 задоволенню не підлягає.

23.10.2023 банком в системі «Електронний суд» подано заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, які за своїм змістом є ідентичними.

У судове засідання, призначене на 25.10.2023, з`явився представник позивача, інші учасники не забезпечили явку уповноважених представників про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача проти вказаної заяви заперечував, з підстав наведених у письмових поясненнях.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, в обґрунтування своєї заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" зазначає, що обов`язок по сплаті Товариством з обмеженою відповідальністю «Дейвест» на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" присуджених до стягнення за рішенням господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі №910/10389/22 грошових коштів, відсутній повністю в силу його припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог згідно заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог №222/14-03 від 14.03.2023.

Судом відзначається, що рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 позовні вимоги банку задоволено частково, вирішено стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" основну суму заборгованості за договром про відкриття невідновлювальної кредитної лінії № 21-214/ЮК від 04.10.2021 у розмірі 3 800 000,00 доларів США, заборгованість за процентами у розмірі 55 363,28 доларів США. Також вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 731 грн 98 коп. та з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" витрати по сплаті судового збору у розмірі 420 731 грн 98 коп.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

02.10.2023 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023, з урахуванням ухвали Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023, видано накази.

Таким чином, оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі № 910/10389/22, з урахуванням ухвал Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 та від 11.09.2023, набрало законної сили, а обґрунтування поданої заяви зводяться до обставин, яким фактично судом вже надавалася оцінка у рішенні суду, вказана заява відповідача-1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України обов`язок сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, суд зазначає, що у силу ст. 124 Конституції України та ст.ст. 18, 326 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні положення містить ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України» № 15729/07 від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

За таких підстав, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дейвест" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дейвест» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі № 910/10389/22 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили 25.10.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 27.10.2023

Суддя Л.Г. Пукшин