ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.10.2023 Справа № 908/6167/15 (908/2593/23)

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Черкаського Володимира Івановича розглянувши заяву ОСОБА_1 від 23.10.2023 (вх. № 22449/08-08/23 від 23.10.2023) про забезпечення позову

За позовною заявою - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , Е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 : ІНФОРМАЦІЯ_2 )

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Константа (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 200, кв. 29, , в особі ліквідатора - Кучака Юрія Федоровича, поштова адреса: а/с 9, Київ, 03035, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3 )

про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва

що розглядається в межах справи № 908/6167/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Константа (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 200, кв. 29, , ліквідатор - арбітражний керуючий Кучак Юрій Федорович поштова адреса: а/с 9, Київ, 03035, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3 )

Без участі представників сторін

УСТАНОВИВ:

15.08.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява від 11.08.2023 (вх. № 2816/08-07/23 від 15.08.2023) в якій заявник просить суд:

1. Прийняти позовну заяву про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва та відкрити провадження у справі.

2. Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 майнове право (в тому числі на отримання в натурі та оформлення у власність після завершення будівництва) на двокімнатну квартиру номер АДРЕСА_2 пров. Зірковий, в м. Запоріжжі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.08.2023 розгляд позовної заяви ОСОБА_1 від 11.08.2023 (вх. № 2816/08-07/23 від 15.08.2023) передано судді Черкаському В.І.

Ухвалою суду від 23.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 від 11.08.2023 (вх. № 2816/08-07/23 від 15.08.2023) прийнято до розгляду в межах провадження у справі № 908/6167/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Константа та відкрито провадження з розгляду позовної заяви. Ухвалено розглядати позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених Кодексом України з процедур банкрутства. Зупинено розгляд позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Константа про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва до розгляду Господарським судом Запорізької області скарги ОСОБА_2 (вх. № 9603/08-08/22 від 17.08.2022) на бездіяльність ліквідатора.

23.10.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява від 23.10.2023 (вх. № 22449/08-08/23 від 23.10.2023) про забезпечення позову, в якій заявник просить суд заборонити ТОВ Константа в особі ліквідатора вчиняти будь-які дії з підготовки до продажу та продаж матеріалів та обладнання в складі об`єкту незавершеного будівництва, розміщеного за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до Протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.10.2023 розгляд заяви від 23.10.2023 (вх. № 22449/08-08/23 від 23.10.2023) про забезпечення позову передано судді Черкаському В.І.

24.10.2023 до системи Електронний суд від ОСОБА_2 надійшли заперечення від 24.10.2023 (вх. № 22624/08-08/23 від 24.10.2023) на заяву ОСОБА_1 від 23.10.2023 (вх. № 22449/08-08/23 від 23.10.2023) про забезпечення позову, вважає заяву не обґрунтованою.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 від 23.10.2023 (вх. № 22449/08-08/23 від 23.10.2023) про забезпечення позову суд установив.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26.12.2011 р. № 16 вказано, що заходи до забезпечення позову застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 вказаної постанови, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як передбачає ч. 4 ст. 137 ГПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо ризик неможливості або ускладнення виконання рішення суду є реальний і існує на момент вжиття заходів забезпечення позову; забезпечення позову через потенційні ризики, тобто такі, що можуть виникнути в майбутньому суперечить меті господарського судочинства, визначеної ч.1 ст.2 ГПК України: ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За змістом ч. 1 ст. 2 ГПК України підлягають захисту лише порушені права, тобто обов`язковою умовою права на пред`явлення позову є реальні факти порушення, невизнання або оспорення права, а відносно вжиття заходів забезпечення позову - такими умовами є наявність реальних ризиків ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, тому суд позбавлений процесуальної можливості задовольняти вимоги на майбутнє для захисту прав особи від потенційних негативних дій учасників відносин у подальшому, оскільки, на час розгляду справи таких не існує.

Отже відсутність реальних ризиків ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду і відсутність повноважень суду урегульовувати спірні відносини на майбутнє, виключає вжиття заходів забезпечення позову.

Цей висновок повною мірою узгоджується з міжнародним правовим регулюванням та правозастосуванням. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі.

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову не містить обставин, які свідчать про наявність реальних ризиків ускладнення або унеможливлення виконання рішення; ліквідатором наразі не вживаються заходи щодо підготовки до проведення аукціону з продажу майна.

Крім того, ухвалою суду від 13.01.2023 у справі № 908/6167/15 судом заяву ОСОБА_1 від 12.01.2023 (вх. № 696/08-08/23 від 13.01.2023) задоволено та вжиті заходи забезпечення позову шляхом заборони арбітражному керуючому - ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю Константа Гусар Івану Олексійовичу вчиняти будь-які дії щодо продажу матеріалів та обладнання у складі об`єкту незавершеного будівництва, розміщеного за адресою: АДРЕСА_3 (будівельних матеріалів (залізобетонний каркас до 16, 15, 14 поверху, трьох під`їзного будинку) в складі недобудованого житлового будинку літ. А-14, 16, що складають об`єкт незавершеного будівництва ОСОБА_3 , розташований за адресою: АДРЕСА_3 ); зупинено продажу майна, проведенням 17 січня 2023 року аукціону з продажу майна (будівельні матеріали (залізобетонний каркас до 16, 15, 14 поверху, трьох під`їзного будинку) в складі недобудованого житлового будинку літ. А-14, 16, що складають об`єкт незавершеного будівництва ОСОБА_3 , розташований за адресою: АДРЕСА_3 ), в процедурі банкрутства ТОВ Константа, , порушеній господарським судом Запорізької області, справа № 908/6167/15, номер аукціону ВRЕ001-UА-889, Ідентифікатор 63аааа37983f44а4с43b3831, на авторизованому електронному майданчику електронної торгової системи Pгоzоrrо.Продажі, до розгляду позовної заяви ОСОБА_1 по суті.

Станом на 25.10.2023 ухвалу суду від 13.01.2023 у справі № 908/6167/15 про забезпечення позову та вжиті заходи забезпечення позову не скасовано.

Крім того, заявником не обґрунтовано належними, допустимими та достатніми доказами того, що невжиття заходу забезпечення позову, запропонований ним, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі у разі задоволення позовних вимог.

Отже, заявником не подано доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування вказаних ним заходів забезпечення позову та саме лише посилання в заяві на можливі недобросовісні дії з боку відповідача не є достатньою підставою для задоволення відповідного клопотання.

Крім того, заходи забезпечення позову мають стосуватися саме можливого невиконання судового рішення, а не самого зобов`язання, невиконання якого стало підставою звернення з відповідним позовом до суду.

Згідно з абз. 1 ч. 6, ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 від 23.10.2023 (вх. № 22449/08-08/23 від 23.10.2023) про забезпечення позову.

Керуючись ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 136, 137, 138-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 23.10.2023 (вх. № 22449/08-08/23 від 23.10.2023) про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 , ліквідатору, Габуєвій Т.О. (електронною поштою/до електронного кабінету).

Ця ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 25.10.2023 та може бути оскаржена.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ