УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

24.10.2023Справа № 910/16315/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., дослідивши матеріали позовної заяви філія «Верховинське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (смт. Верховина, Івано-Франківської області, вул. Жаб`євська, 57, 78700; ідентифікаційний код 45001549)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна» (вул. Пироговського Олександра, буд 19, корп. 4, м. Київ, 03110; ідентифікаційний код 37768114)

про стягнення визнання права власності на транспортний засіб,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулась філія «Верховинське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі за текстом - філія «Верховинське лісове господарство, Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промагролізинг-Україна» (далі за текстом - ТОВ «Промагролізинг-Україна», Відповідач) про визнання права власності за Позивачем на транспортний засіб - трактор марки «Белорусь - МТЗ- 892» (90824112) випуску 2013 року, номер двигуна НОМЕР_1 , номер рами НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) з огляду на наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023, який набрав чинності 21.07.2023 та введений в дію 18.10.2023 внесено зміни до ряду статтей ГПК України.

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін та інших учасників справи.

Суд вказує, що всупереч зазначеному позовна заява не містить відомостей наявність або відсутність електронного кабінету у сторін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до частини 1 статті 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, Позивачем у якості доказів направлення копії позовної заяви з додатками надано лише фіскальний чек від 13.10.2023, в той час опис вкладення із закріпленим переліком документів відсутній, а відтак Відповідачем не дотримано імперативного припису частини 1 статті 172 ГПК України.

Пунктом 8 частини 3 статті 162 ГПК України закріплено, що позовна заява повинна містити інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Суд вказує, що всупереч зазначеному, Позивачем не зазначено щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

З поміж викладеного суд звертає увагу Позивача, що відповідно до пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців).

Відповідно до частин першої та другої статті 55 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до статті 80 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Отже в силу положень статті 95 ЦК України філії та представництва виступають лише як відокремлені частини юридичної особи, що їх створила та не мають статусу самостійної юридичної особи.

Водночас, суд вказує, що в даному випадку стороною у справі має бути саме юридична особа, від імені якої діє філія. (пункт 42 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.09.2021 у справі № 904/5530/20), що в свою чергу Позивачем при поданні позову не було вчинено та на переконання суду є підставою для залишення позову без руху.

Однак, як вбачається з тексту позовної заяви Позивачем визначено лише філію, що на переконання суду є недопустимим.

При цьому, суд звертає увагу Позивача на те, що згідно частини 5 статті 42 ГПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 7 статті 42 ГПК України якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 174 ГПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Зважаючи на те, що Позивачем не дотримано вимог статті 162, 164, 172 ГПК України, враховуючи, що приписи статті 174 ГПК України носять імперативний характер, то суд приходить до висновку, що наведені обставини є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 42, частинами 1, 2 статті 174 та статтями 234, 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву філії «Верховинське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» - залишити без руху.

2. Встановити філії «Верховинське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін;

- зазначення інформації щодо наявності у Позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- доказів направлення копії позовної заяви з додатками на адресу Відповідача;

- уточненої позовної заяви з приведенням у відповідність найменуванням Позивача (в особі філії).

3. Попередити Позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 ГПК України у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала законної сили 24.10.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя Антон ПУКАС