ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 жовтня 2023 рокуСправа № 912/1015/23
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Проскурні О.О. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вова-Хорека" про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу у справі № 912/1015/23
про стягнення 303 325,59 грн
Представники сторін в засідання суду не з`явились.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду.
Рішенням господарського суду від 05.10.2023 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Хлібний" на користь ТОВ "Вова-Хорека" заборгованість в сумі 303 325,59 грн, з яких: 150 993,36 грн основного боргу, 42 360,78 грн процентів за користування чужими грошовими коштами, 77 377,22 грн пені та 32 594,23 грн інфляційних, а також 4 549,88 грн судового збору.

В резолютивній частині рішення суду від 05.10.2023 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на 26.10.2023 та встановлено строк для подання доказів не пізніше 5 календарних днів після ухвалення рішення суду.

25.10.2023 в системі "Електронний суд" позивачем сформовано клопотання про стягнення судових витрат, до якого додано докази на підтвердження понесених судових витрат, а саме: акт надання послуг від 05.10.2023 до Договору про надання правової допомоги від 01.01.2023.

Сторони правом на участь своїх представників в судовому засіданні 26.10.2023 не скористались, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення засідання суду. Про причини відсутності суд не повідомлено.

З підстав викладеного, суд проводить судове засідання з вирішення питання про судові витрати 26.10.2023 за відсутності представників сторін.

Розглянувши у судовому засіданні заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно ло частин 5, 6 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складено повне рішення.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що у разі розгляду судом справи без виклику учасників справи або якщо учасники справи в судове засідання не з`явились, ухвалення рішення відбувається у такому самому порядку, проте з урахуванням певних винятків: а) рішення не проголошується; б) датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання таке судове засідання не проводиться. У цьому випадку судове рішення не проголошується і датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11.

В даному випадку сторони не брали участь в засіданні суду 05.10.2023, а тому датою ухвалення рішення суду є 10.10.2023, тобто дата підписання повного тексту рішення.

Оскільки судове рішення від 05.10.2023 було доставлено позивачу в кабінет електронного суду 10.10.2023 о 18:40, то відповідно останній день строку на подання доказів на понесення судових витрат припадає на 16.10.2023, тоді як позивачем подано вказані докази 25.10.2023.

З 05 жовтня 2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини шостої статті 6 ГПК України, зокрема, державні органи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (частина сьома статті 6 ГПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Частиною першою статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Отже, вирішення судом питання щодо поновлення пропущеного строку на подання доказів понесення витрат на правову допомогу в розумінні приписів статей 119 та 129 ГПК України можливе саме за наявності обґрунтованого клопотання про поновлення строку, доводи якого підтверджено відповідними доказами.

Нормами процесуального закону чітко визначено строки вчинення процесуальних дій, порядок обчислення, початок відліку та їх закінчення. Процесуальні строки є обов`язковими як для суду, так і учасників судового процесу, оскільки визначають, зокрема, час протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України.

Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №910/22695/13).

У даному випадку позивач заяву про поновлення строку на подання доказів, які ним подано згідно клопотання від 25.10.2023, не заявив та будь-яких пояснень щодо наявності поважних причин пропуску такого строку не навів.

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд залишає без розгляду клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн, з доданими до такого клопотання доказами, у зв`язку з пропуском строку подання таких документів.

Поряд з цим, суд враховує, що в даному випадку за змістом позовної заяви позивач повідомив про понесення ним витрат на професійну правничу допомогу та просив покласти на відповідача всі судові витрати.

До позову позивачем було додано договір про надання правової допомоги від 01.01.2023, додаткову угоду до такого договору та акт наданих послуг від 15.04.2023. Оскільки акт наданих послуг стосувався лише виконання робіт з подання заяви в наказному провадженні, суд призначив окреме судове засідання для вирішення питання судових витрат позивача та встановив позивачу строк для подання всіх доказів на підтвердження витрат.

Несвоєчасне подання позивачем всіх доказів на підтвердження судових витрат не виключає підстави для розгляду заяви про стягнення судових витрат, викладеної у позові з наданням оцінки доказів, які додано до позову.

Згідно доказів, які подано з позовом, підтверджено, що 01.01.2023 між Адвокатським бюро "Людмили Мірошниченко" (Виконавець) і ТОВ "Вова-Хорека" (Довіритель) укладено Договір про надання правової допомоги (далі -Договір) (а.с. 67), відповідно до п. 1.1. якого Довіритель доручає, а Виконавець приймає на себе виконання зобов`язань по наданню правової допомоги Довірителю з правових питань, що виникають у процесі господарської діяльності Довірителя, в порядку та на умовах, визначених цим Договором та додатками до нього, які є невід`ємною частиною даного Договору.

В пункті 4.1. Договору зазначено, що вартість послуг узгоджується сторонами в Додаткових угодах до цього Договору.

Виходячи умов Договору, між сторонами укладено Додаткову угоду від 01.01.2023, відповідно до якої Виконавець зобов`язаний підготувати документи правового характеру, надати консультації з метою стягнення заборгованості з ТОВ "Хлібний", в тому числі, але не виключно, вивчення документів, підготовка претензії за необхідності, розрахунку заборгованості, супроводжувальних документів, надання консультацій з вказаного питання, ведення перемов з Відповідачем, підготовка та подання позовної заяви/заяви про видачу судового наказу, здійснення представництва в суді (а.с. 68).

Згідно умов даної Додаткової угоди сторони домовилися про наступну вартість послуг:

- вивчення документів, надання консультацій, підготовка та направлення до суду та стороні заяви про видачу судового наказу із супроводжувальним пакетом документів, отримання судового наказу - 5 000,00 грн;

підготовка позовної заяви із розрахунком заборгованості та супроводжуючими документами, а також направлення її до суду та стороні - 5 000,00 гривень;

- підготовка процесуальних документів по справі за необхідності - від 2 000,00 гривень;

- участь у судовому засіданні - 1500,00 гривень/засідання.

Загальна сума оплати за надані послуги згідно цього Додатку визначається Актом надання послуг згідно з умовами Договору та здійснюється в гривнях протягом місяця після підписання сторонами акта надання послуг.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI ), котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. (ст.14 Закону).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

Як встановлено матеріалами справи, представництво у справі інтересів ТОВ "Вова-Хорека" здійснював адвокат Людмила Мірошниченко на підставі зазначеного вище Договору про надання правової допомоги та довіреності № 01-01 від 01.01.2023 (а.с. 9).

Згідно матеріалів справи, позовна заява підписана безпосередньо адвокатом Людмилою Мірошниченко, що підтверджує участь зазначеного адвоката у справі та надання послуги згідно додаткової угоди № 1 від 01.01.2023 в частині підготовки позовних матеріалів.

Оскільки фактичне надання зазначеної послуги є підтвердженим, а вартість такої послуги є фіксованою - 5 000,00 грн, суд вважає доведеними належними доказами судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Верховний Суд дотримується позиції, відповідно до якої відшкодуванню підлягають як ті витрати, які вже були сплачені, так і ті, що мають бути сплачені відповідною стороною згідно з умовами договору (постанови від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, від 22.01.2021 по справі № 925/1137/19).

Згідно матеріалів справи, адвокат Людмила Мірошниченко також готувала клопотання про усунення недоліків позовної заяви, заяву від 31.08.2023 на виконання ухвали суду і заяву від 31.08.2023 про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Однак, за змістом додаткової угоди № 1 від 01.01.2023 вартість таких послуг (підготовка процесуальних документів по справі за необхідності) не є фіксованою (від 2 000,00 грн). За вказаних обставин, а також враховуючи відсутність акта по виконанню зазначеного виду послуги з визначенням її точної ціни, суд вважає непідтвердженим вартість послуг з підготовки інших документів.

Також, оскільки адвокат участі в засіданні суду при розгляді справи не брав, відсутні підстави вважати наданою таку послугу з визначеним в Додатковій угоді розмірі 1 500,00 грн.

Щодо витрат у наказному провадженні, вартість яких згідно додаткової угоди від 01.01.2023 та акта наданих послуг від 15.04.2023 становить 5 000,00 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

В пункті 6 ч. 1 ст. 155 ГПК України передбачено, що у судовому наказі зазначається, зокрема, сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Таким чином, згідно наведеної норми передбачено стягнення за судовим наказом всіх судових витрат заявника. При цьому, такі витрати мають бути вже сплачені на момент видачі наказу.

У даному випадку, наказ господарського суду від 07.04.2023 № 912/578/23 не передбачав стягнення судових витрат ТОВ "Вова-Хорека" на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Докази сплати таких витрат відсутні.

Окрім того, відповідно до ст. 151 ГПК України правила зарахування судових витрат в наказному провадженні до витрат у позовному провадженні у разі скасування наказу суду стосуються лише судового збору.

Суд також враховує, що згідно Додаткової угоди від 01.01.2023 та акта наданих послуг від 15.04.2023 послуга з вивчення документів і надання консультацій включена в сукупності до послуги щодо наказного провадження з визначенням єдиної фіксованої ціни. Вказане виключає можливість суду виокремити послугу та окремо визначити її вартість.

У відповідності до вищевикладеного в сукупності, суд дійшов висновку про підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу у даній справі в розмірі 5 000,00 грн.

Вказані витрати є належним чином доведеними та співмірними зі складністю справи і виконаною адвокатом роботою.

Клопотання відповідача в порядку частини 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України щодо зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката не надходило.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, вказані судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 118, 119, 129, 221, 233, 236-241, 244, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібний" (вул. Соборна 17, кімн. 13, м. Кропивницький, 25009, ідентифікаційний код 41758395) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вова-Хорека" (вул. Столичне шосе, 100, м. Київ, 03026, ідентифікаційний код 43393523) 5 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Залишити без розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Вова-Хорека" від 25.10.2023 з доданими до такого клопотання доказами.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії додаткового рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вова-Хорека" до електронного кабінету з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи; Товариству з обмеженою відповідальністю "Хлібний" за адресою: вул. Соборна 17, кімн. 13, м. Кропивницький, 25009.

Повне додаткове рішення складено 27.10.2023.

Суддя В.В.Тимошевська