ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року Справа № 915/1150/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

за участю сторін:

позивач (представник позивача) - в судове засідання не з`явився,

відповідач (представник відповідача) - в судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління командування сил логістики Збройних Сил України (, електронна пошта: , )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛОХА-П" (54001, м. Миколаїв, вул. Садова, 1, офіс 216; 57116, Миколаївська область, Миколаївський р-н, с. Михайлівка, Степівська ТГ, вул. Польова, буд.4А, , електронна пошта: )

про: стягнення 1 351 900, 00 грн.

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв звернувся до Господарського суду Миколаївської області із позовної заявою №2911 від 20.07.2021 до Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛОХА-П" про стягнення заборгованості за Договором про спільний обробіток землі №13 від 16.08.2016 в розмірі 3 922 000,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору про спільний обробіток землі №13 від 16.08.2016 щодо компенсації податку на землю.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.08.2021 позовну заяву залишено без руху. Вказаною ухвалою позивачу надано строк для усунення недоліків, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

10.08.2021 до суду від позивача надійшла заява №3083 від 09.08.2021 про усунення недоліків позовної заяви разом з долученими документами на виконання вимог ухвали суду від 02.08.2021.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.10.2021.

01.09.2021 до суду від відповідача надійшла заява б/н від 01.09.2021, про ознайомлення з матеріалами справи.

01.09.2021 до суду від відповідача надійшла заява б/н від 01.09.2021 про продовження строку на подання відзиву.

18.10.2021 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 18.10.2021, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог КЕВ міста "Миколаїв" до ТОВ "САЛОХА-П" про стягнення заборгованості за договором про спільний обробіток землі від 16.08.2016 за № 13 в розмірі 3922000,02 грн., посилаючись на те, що до позовної заяви не додано жодного доказу, який би підтверджував виникнення у позивача зобов`язання зі сплати земельного податку, а також його перерахування до відповідного бюджету, щоб надавало змогу визначити дійсний розмір компенсації, яку повинен здійснити відповідач; до позову не додано жодного доказу на підтвердження обставин направлення позивачем повідомлення відповідачу про розмір належного до компенсації земельного податку, яке було здійснено в межах строків та в порядку, встановленому абз.3 п.3.1. р.3 Договору про спільний обробіток землі за № 13.

Ухвалою суду від 18.10.2021, яку занесено до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів у відповідності до ст.177 ГПК України, підготовче засідання відкладено на 11.11.2021.

28.10.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив вих. № 3998 від 26.10.2021, в якій зазначає наступне.

Сума платежу є сталою для платника та підлягає коригуванню лише у визначених законом випадках. Звертає увагу на те, що під час погодження Сторонами пунктів Договору, мова йшла саме про надіслання Стороною-1 (КЕВ м. Миколаїв) Стороні-2 (ТОВ "Салоха-П") щорічного (один раз на рік, а не на місяць) повідомлення про належну до компенсації суму земельною податку, яку КЕВ м. Миколаїв мав повідомити письмово контрагенту протягом п`яти робочих днів після подання відповідного розрахунку, що відображений в податкових деклараціях зі сплати земельного податку до Очаківського управління ГУ ДФС у Миколаївській області. Оскільки Додатковою угодою №4 від 30.11.2020 фактично погоджено Сторонами обов`язок Сторони-2 (ТОВ "Салоха-П") компенсувати земельний податок за місяці, що передували укладенню додаткової угоди, тобто починаючи з серпня 2020 року, то повідомлення про суму належного до компенсації земельного податку за вказаний період було направлено на адресу контрагента 07.12.2020 за вих. №4716 та було отримано останнім 23.12.2020. Також звертає увагу на те, що умовами Договору №13 від 16.08.2016 та Додаткової угоди №4 від 30.11.2020 не передбачено обов`язку КЕВ м. Миколаїв надсилати контрагенту копій податкових декларацій чи платіжних доручень, в якості доказу сплати Стороною-1 податкового зобов`язання, а лише обов`язок надіслання листа з повідомленням про належну до сплати щомісячну суму компенсації земельного податку.

05.11.2021 до суду від відповідача надійшли заперечення б/н від 05.11.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Семенчук Н.О. у відпустці, підготовчі засідання, які були призначені на 11.11.2021 та на 19.11.2021, не відбулись. У подальшому ухвалою суду підготовче засідання у справі призначено на 25.11.2021.

25.11.2021 до суду від відповідача надійшла заява б/н від 23.11.2021 про зупинення провадження у справі № 915/1150/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 400/7061/21, яка розглядається Миколаївським окружним адміністративним судом.

Ухвалою Господарського суду від 25.11.2021 зупинено провадження у справі №915/1150/21 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №400/7061/21.

Позивач надав до суду заяву про зміну предмета позову та зменшення позовних вимог в якій зазначає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 по справі №400/7061/21, яким визнано протиправним та скасовано рішення ХХХХVІ позачергової сесії Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області восьмого скликання від 26.06.2020 року № 2 "Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку" набрало законної сили. На підставі вказаного рішення Квартирно-експлуатаційним відділом м. Миколаїв було перераховано самостійно узгоджену суму земельного податку та подано до уповноваженого органу уточнюючу декларацію за 2021 рік. Вказує, що сума належної до сплати компенсації земельного податку за січень 2021 - червень 2021 становить 675 949,98 грн.

Керуючись п.2 ч.2 ст.46 ГПК України позивач зменшує позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з компенсації податку на землю за січень-червень 2021 року.

Зазначає, що на момент відкриття провадження у даній справі, у СФГ "Салоха-П" виникла прострочена заборгованість з компенсації земельного податку в сумі 3 922 000,00 грн. за період січень-червень 2021, однак станом на 23.02.2022 за відповідачем рахується прострочена заборгованість за січень-грудень 2021, яка внаслідок перерахунку на підставі уточнюючої податкової декларації зі сплати податку на землю від 27.01.2022 складає 1 351 900,00 грн. У зв`язку з цим, позивач, керуючись ч.3 ст. 46 ПІК України, змінює предмет позову шляхом включення до заборгованості, що стягується нового періоду, за який проводиться стягнення, а саме липень-грудень 2021 року, та суми заборгованості за вказаний період - 675 949,98 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованості з компенсації земельного податку за договором №13 від 16.08.2016 в розмірі 1 351 900,00 грн. за січень - грудень 2021 року.

Також, позивач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав заяву в якій просить суд поновити провадження у справі №915/1150/21, оскільки обставини, що викликали її зупинення усунуті.

Ухвалою суду від 13.07.2023 поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 10.08.2023 та ухвалено провести розгляд справи поза межами встановленого ст.177, 195 ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України

14.07.2023 представник позивача до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області через систему «Електронний суд» надав заяву (вх. № 9324/23) про заміну сторони правонаступником. В обґрунтування заяви позивач зазначив, що 02.06.2023 Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв був реорганізований в Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління, про що внесено відповідний запис до єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Дослідивши заяву позивача про заміну сторони правонаступником, суд розцінює подану заяву, як зміну найменування юридичної особи, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.06.2023, відповідно до якого, зареєстровано Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління Командування Сил логістики Збройних Сил України (скорочене найменування - Миколаївське КЕУ) (). Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу відбулась 02.06.2023, за № 004014700, а саме відбулась зміна найменування юридичної особи (повного та/або скороченого).

Ухвалою суду від 10.08.2023, яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст.177, 182, 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 вересня 2023 року.

Ухвалою суду від 28.09.2023, занесену до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено на 16 жовтня 2023 року.

16.10.2023 позивач через систему «Електронний суд» надав клопотання/заяву (вх.№13604/23 від 16.10.2023) в якій у зв`язку з неможливістю прибуття представника позивача у судове засідання, просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач (представник відповідача) у судове засідання 16.10.2023 не з`явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 962, яке міститься в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

16 серпня 2016 між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Миколаїв (далі - позивач) який у подальшому змінив назву на Миколаївське квартирно-експлуатаційне управління Командування Сил логістики Збройних Сил України та Товариством з обмеженою відповідальністю "САЛОХА-П" (далі - відповідач) укладено Договір №13 про спільний обробіток землі (надалі - Договір), відповідно до умов якого з метою відпрацювання співпраці з підприємствами і залучення додаткових джерел фінансування для підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності та життєздатності КЕВ м.Миколаїв, сторони за цим договором домовилися про спільну діяльність і співробітництво без утворення юридичної особи з використанням земель, які надані стороні-1 в безстрокове користування та можливостей сторони-2 спільно діяти для досягнення загальних цілей, а саме: вирощування зернових, технічних та решти культур, не віднесених до інших класів рослинництва, збирання, зберігання та їх подальша реалізація (п.1.1 Договору).

До вказаного Договору між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 від 07.04.2017, Додаткову угоду №2 від 10.09.2018, Додаткову угоду №3 від 13.02.2019 та Додаткову угоду №4 від 30.11.2020 (а.с.11-14).

У відповідності до п.4.1 (в редакції Додаткової угоди №4 від 30.11.2020), сторона -2 зобов`язана щомісячно, до 20 числа наступного за звітнім місяця, починаючи з серпня місяця 2020 року, компенсувати стороні -1 вартість сплаченого стороною-1 земельного податку в розмірі 100%. Сума земельного податку, що підлягає компенсації, кожного наступного календарного року може змінюватись, залежно від встановленої рішенням органів місцевого самоврядування ставки земельного податку для відповідної категорії земель на кожен наступний календарний рік.

Згідно п.6.1 Договору (в редакції Додаткових угод №1 від 07.04.2017 та №4 від 30.11.2020) внесок сторони-1 - вартість права обробки земельних ділянок загальною площею 5000 га, згідно до Акту обміру земельної ділянки, який є невід`ємною частиною договору, а також ділова репутація та ділові зв`язки та складає 11450000,0 грн.

У відповідності до п.6.2 Договору, внесок сторони-2 - грошові кошти, паливно-мастильні матеріали, обробка ґрунтів, сівба, посадка, внесення добрив та засобів захисту рослин, всі необхідні дії щодо вирощування сільськогосподарський культур, а також професійні знання, навички та вміння, ділова репутація та ділові зв`язки, інше, що встановлюють сторони по закінченню сільськогосподарського року.

Відповідно до п.7.1 Договору грошові та майнові внески сторін є їх спільною власністю. Земельна ділянка є власністю держави. При повному розподілу прибутку майно, створене за договором є власністю сторони-2 жодна із сторін не має права розпоряджатись майном, що є внеском іншої сторони та яке належало їй на праві власності без її дозволу.

Згідно п.8.1 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 07.04.2017) прибуток, що отримується сторонами від спільної обробки землі, підлягає розподілу пропорційно понесеним фактичним затратам на вирощування сільськогосподарської продукції, при цьому сторона-1 в будь-якому випадку (окрім випадків, передбачених договором) повинна отримати прибуток у розмірі не менше частки та внеску, визначеному у статті 6 цього договору.

Пунктом 8.3 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 30.11.2020) визначено, що фактичний розподіл прибутку здійснюється шляхом перерахування відповідної частки прибутку стороні-1 та утримання відповідної частки прибутку стороною-2.

Відповідно до п.8.4 Договору (в редакції Додаткової угоди №2 від 10.09.2018) сторони погодились, що сторона-2 перераховує стороні-1 щомісячно, до 20 числа кожного поточного місяця, починаючи з січня поточного календарного року до червня цього ж року грошові кошти в сумі 200000,0 грн. та з липня по грудень поточного календарного року - грошові кошти в сумі 1708333,34 грн., що в загальному дорівнює розміру внеску сторони-1, як дострокове розподілення очікуваного прибутку від спільної діяльності у поточному календарному році.

При цьому сторони домовились, що розподіл прибутку в 2018 році здійснюватиметься наступним чином: сторона-2, починаючи з 20.09.2018 та в подальшому до 20 числа кожного поточного місяця, здійснює перерахунок на розрахунковий рахунок сторони-1 грошових коштів у розмірі 1708333,34 грн., при цьому частина прибутку, в сумі 4616666,68 грн., що підлягала сплаті за січень-серпень 2018 року, має бути перерахована стороною-2 до 20 грудня 2018 року. Кінцевим строком розподілу прибутку у 2018 році вважається 20 грудня 2018 року. За умов належного виконання зазначеного порядку розподілу прибутку сторона-2 набуває права самостійно та на власний розсуд розпоряджатись рештою результатів спільної діяльності.

У відповідності до п.12.1 Договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту укладення.

Згідно п.12.2 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 30.11.2020) цей договір укладений строком на 9 сільськогосподарських років, тобто до 31.12.2025 року з обов`язковим щорічним узгодженням (індексацією) ціни внесків сторін за цим договором на кожний наступний сільськогосподарський рік впродовж строку дії договору. Зміна (збільшення, зменшення) розміру внесків сторін ґрунтується на рівні інфляції в країні на момент визначення розміру внесків. Обов`язкове щорічне узгодження (індексація) ціни внесків проводиться сторонами в строк до 01 січня кожного року індексація внесків сторін у 2016 та 2017 роках не проводиться.

Договір та додаткові угоди підписані сторонами та скріплені печатками сторін.

У відповідності до ст.204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів визнання недійсним або розірвання договору суду не подано.

Позивач листом №329 від 29.01.2021 повідомив відповідача, що згідно договору про спільний обробіток земельної ділянки №13 від 16.08.2016, додаткової угоди №2 від 10.09.2018 та уточнюючої декларації з плати за землю за 2021 рік відповідачу необхідно сплатити податкове зобов`язання - щомісячно 563 291,67 грн. Крім того, позивач повідомив відповідача, що першу проплату земельного податку за січень 2021 року необхідно здійснити до 28.02.2021 року з призначенням платежу «компенсація земельного податку), надалі проплату здійснювати не пізніше 30 числа кожного місяця (а.с.15).

У зв`язку з невиконання відповідачем умов Договору, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛОХА-П" з претензією №1301 від 14.04.2021 про сплату заборгованості з 01.01.2021 по 31.03.2021 в розмірі 1 689 875,01 грн. (а.с.18-19) та з претензією №2691 від 02.07.2021 про сплату заборгованості з 01.01.2021 по 30.06.2021 в розмірі 3 379 750,02 грн. (а.с.16-17).

У подальшому, як зазначає позивач 21.12.2021 набрало законної сили рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 у справі №400/7061/21, яким визнано протиправним та скасовано рішення ХХХХVI позачергової сесії Михайлівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області восьмого скликання від 26.06.2020 №2 «Про встановлення ставок та пільг із сплати земельного податку».

На підставі вказаного рішення позивачем було перераховано самостійно узгоджену суму земельного податку та подано до уповноваженого органу уточнюючу декларацію за 2021 рік.

Позивач листом №279/1 від 31.01.2022 повідомив відповідача, що згідно договору про спільний обробіток земельної ділянки №13 від 16.08.2016, додаткової угоди №2 від 10.09.2018 та уточнюючої декларації з плати за землю за 2021 рік перераховано податкове зобов`язання - за рік - 1 351 900,00 грн. (а.с.156).

Із змісту позовної заяви вбачається, що відповідач не виконує умови Договору в частині компенсації податку на землю, починаючи з серпня 2020 року та згідно заяви про зміну предмета позову та зменшення позовних вимог, позивач вказує, що станом на 23.02.2022 за відповідачем рахується прострочена заборгованість за січень-грудень 2021, яка внаслідок перерахунку на підставі уточнюючої податкової декларації зі сплати податку на землю від 27.01.2022 складає 1 351 900,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України, Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як визначено в ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно, до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ураховуючи наведені вище положення законодавства та обставини, встановлені судом, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача компенсації податку на землю за період з січня 2021 року по грудень 2021 року в розмірі 1 351 900,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (рішення у справі "Серявін та інші проти України", пункт 58).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 20 278,50 грн. (1 351 900,00 грн. х 1,5%) покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 7, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 210, 220, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "САЛОХА-П" (54001, м. Миколаїв, вул. Садова, 1, офіс 216; 57116, Миколаївська область, Миколаївський р-н, с. Михайлівка, Степівська ТГ, вул. Польова, буд.4А, , електронна пошта: ) на користь Миколаївського квартирно-експлуатаційного управління командування сил логістики Збройних Сил України (, електронна пошта: ) заборгованості з компенсації земельного податку за договором №13 від 16.08.2016 за період з січня 2021 року по грудень 2021 року в сумі 1 351 900,00 грн. та 20 278,50 грн. судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 30.10.2023 (у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні).

Суддя Н.О. Семенчук