ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" жовтня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/800/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокриницьке лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України"

до відповідача Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича

про стягнення сумі 165 166 грн. 35 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Якименко Микола Миколайович (поза межами приміщення суду);

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

03 серпня 2023 року Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Білокриницьке лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича (далі - відповідач) про стягнення сумі 165 166 грн. 35 коп.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23 березня 2023 року між Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі філії "Білокриницьке лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України" та Фізичною особою-підприємцем Самойлик Віктором Сергійовичем укладено договір № 197/23-03-2021 купівлі-продажу необробленої деревини, на виконання умов якого позивач передав у власність відповідачу товар на загальну суму 271 941 грн. 16 коп., що підтверджується специфікаціями та видатковими накладними.

Позивач зазначає, що відповідач несвоєчасно виконав свої зобов`язання по оплаті за поставлений товар у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання.

За твердженням позивача, за несвоєчасне виконання зобов`язань з оплати поставленого товару у відповідача виник перед позивачем борг в сумі 165 166 грн. 35 коп. (з якого 112 899 грн. 87 коп. основна заборгованість, 45 511 грн. 69 коп. інфляційних втрат, 6 754 грн. 69 коп. 3% річних), який останній просить суд стягнути на його користь з відповідача

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову, або будь-які інші письмові заперечення по суті спору.

Суд зазначає, що до матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачам копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місця проживання відповідача, яка також є офіційною адресою його місця проживання згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси

Відповідно до наявних у матеріалах справи поштових повідомлень, вбачається, що ухвали суду у справі № 918/800/23 не отримані Фізичною особою-підприємцем Самойликом Віктором Сергійовичем.

Однак, у матеріалах справи наявне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, що свідчить про усвідомлення Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича про розгляд справи № 918/800/23.

З огляду на викладене, Фізична особа-підприємець Самойлик Віктор Сергійович вважається повідомленим про розгляд справи № 918/800/23 належним чином, оскільки судом виконано всі покладені на нього обов`язки, а відповідач проявив протиправну процесуальну бездіяльність.

З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними у справі матеріалами.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даного спору, останній не скористалися свої процесуальним правом на подачу відзиву або будь-яких інших пояснень, тому вважає можливим здійснювати розгляд справи по суті.

В судове засідання 23 жовтня 2023 року відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив.

Заяви та клопотання у справі.

08 вересня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

11 вересня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

09 жовтня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/800/23 за позовною заявою Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокриницьке лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України" до відповідача Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича про стягнення сумі 165 166 грн. 35 коп., визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28 серпня 2023 року на 12 год. 30 хв.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28 серпня 2023 року відкладено розгляд справи 918/800/23 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 11 вересня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 вересня 2023 року відкладено розгляд справи 918/800/23 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 25 вересня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25 вересня 2023 року відкладено розгляд справи 918/800/23 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 09 жовтня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09 жовтня 2023 року відкладено розгляд справи 918/800/23 по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 23 жовтня 2023 року.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

23 березня 2021 року року між Державним підприємством "Білокоровицьке ЛГ" (правонаступником якого є Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокриницьке лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України") (далі - продавець) та Фізичною особою-підприємцем Самойликом Віктором Сергійовичем (далі - покупець) за результатами проведеного аукціону із продажу необробленої деревини заготівлі на 2 квартал 2021 року, який відбувся 23 березня 2021 року укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № 197/23-03-2021 (далі - договір).

На підставі пунктів 1.1 та 1.2 "Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини на Товарній біржі "Всеукраїнська лісова біржа", затвердженого рішенням Біржового комітету ТБ "ВЛБ" (протокол зборів Біржового комітету № 12 від 07 липня 2018 року), продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки. Товаром по цьому договору є необроблена деревина, стандартизована в лоти, та реалізована під час аукціону, а саме: № 129, № 136. Деталізована інформація про лоти зафіксована в Специфікації, що додається до цього договору та є його невід`ємною частиною (п.п. .1.2, 1.3., .1.4. договору).

Відповідно до п. 2.1 договору загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 298 500 грн. 00 коп.

Покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 (трьох) банківських днів після дня отримання рахунку (рахунків) (п. 2.4. договору).

Згідно до п. 3.2 продавець передає товар у власність покупця за умовами франко-склад продавця (франко-нижнй, франко-верхнії, EXW-нижній) відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору.

Продавець має право на своєчасне отримання коштів за проданий товар відповідно до умов цього договору (п. 4.1.1. договору).

Покупець має право на своєчасне та в повному обсязі отримання товару від продавця відповідно до умов цього договору (п. 4.3.1. договору).

Відповідно до п. 5.1. договору порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Пунктом 5.5. договору визначено, що в разі виникнення будь-яких спорів, щодо виконання цього договору, якщо сторони не можуть дійти до взаємної згоди, суперечки та розбіжності не можуть бути вирішені шляхом проведення переговорів, вони вирішуються в судовому порядку, встановленому чинним законодавством України.

Даний договір діє з 01 квітня 2021 року по 30 червня 2021 року (п. 7.2. договору).

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 7.3. договору).

На виконання умов договору позивачем продано (поставлено) та передано продукцію на загальну суму - 271 941 грн. 16 коп., що підтверджується наступним товарно- транспортними накладними: ЖТЕ № 395012 від 15 травня 2021 року, ЖТД № 988314 від 13 травня 2021 року, ЖТД № 855764 від 07 травня 2021 року.

В свою чергу відповідач здійснив оплату частково в сумі 159 041 грн. 19 коп.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем надіслано відповідачу претензію від 17 травня 2022 року, в якій повідомлялося про заборгованість у розмірі - 136 899 грн. 87 коп. та ставилася вимога погасити вищевказаний борг.

Дана претензія відповідачем виконана частково у розмірі 24 000 грн. 00 коп.

Таким чином, станом на даний час відповідачем не оплачено позивачу за поставлену та прийняту продукцію кошти в розмірі 112 899 грн. 97 коп. грн. 00 коп. Окрім того, зважаючи на вказані прострочення в оплаті поставленої продукції, позивач нарахував відповідач 45 511 грн. 69 коп. інфляційних втрат та 6 754 грн. 69 коп. 3% річних.

Враховуючи викладені обставини та прострочення у розрахунках за договором, позивач просить стягнути з відповідача основний борг за порушення строків проведення оплати за поставлений товар та грошову відповідальність за виконання грошового зобов`язання у вигляді стягнення інфляційних втрат на 3% річних.

Наведені обставини стали причиною звернення позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі

Джерела права й акти їх застосування.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з купівлі-продажу (поставки товару) на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України)

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У силу вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76-78 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення і висновок суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Аргументуючи позовні вимоги позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу від 23 березня 2021 року № 197/23-03-2021.

В якості доказів вказаних обставини суду надано наступні докази, а саме: копію договору купівлі-продажу № 197/23-03-2021 від 23 березня 2021 року; копію специфікації; копію наряду № 705 від 14 травня 2021 року; копію товарно-транспортної накладної № 988314 від 13 травня 2021 року; копію наряду № 690 від 13 травня 2023 року; копію товарно-транспортної накладної № 855764 від 07 травня 2021 року; копію наряду № 673 від 07 травня 2021 року; копію товарно-транспортної накладної № 395012 від 15 травня 2021 року.

На підставі вказаних доказів судом встановлено, а саме: факт виникнення між сторонами договірних відносин по купівлі-продажу (поставці товару); факт поставки позивачем та передачі у власність відповідача поставлених товарів; факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань по оплаті за договором; факт виникнення основної заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, товар проданий позивачем отриманий відповідачем без зауважень, документи на підставу вказаних обставини підписані та не заперечені відповідачем, станом час звернення позивачем з позовом до суду заборгованість відповідача перед останнім за поставлені товари становить 112 899 грн. 87 коп.

Вказані обставини відповідачем не заперечено.

Щодо нарахування позивачем підставі ст. 625 ЦК України 3% річних на інфляційних втрат за не проведення оплати по договору, суд зазначає наступне.

Суд, здійснивши власний розрахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення LIGA360 встановив, що позивачем вірно нараховано суму 3% річних та інфляційних втрат.

Отже, зважаючи на викладене, до стягнення з відповідача підлягають наступна відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, а саме 45 511 грн. 69 коп. інфляційних втрат та 6 754 грн. 69 коп. 3% річних.

З правовою позицією позивача, суд погоджується.

Оцінка аргументам відповідача не надавалась, оскільки відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позовну заяву та будь-яких письмових заперечень.

Суд, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача.

Порушені права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Невиконання відповідачем зобов`язання в укладених з позивачем правочину порушило інтереси останнього, які полягають у несвоєчасному отриманні оплати за поставлений товар та обумовлює настання передбачених цим правочином та законом правових наслідків у вигляді стягнення з відповідача суми основної заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат .

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем по справі у якості судових витрат заявлено сплату судового збору в розмірі 2 684 грн. 00 коп.

Зважаючи на вищевказані обставини, у зв`язку із задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, який не сплатив відповідачу обумовлені договором кошти у встановлений строк, що призвело до необхідності позивачу звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір в сумі 2 684 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Самойлика Віктора Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код. НОМЕР_1 ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Білокриницьке лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України" (11054, Житомирська обл., Коростенський р-н, смт. Нові-Білокоровичі, вул. Гагаріна, 1, код. 45066737) 112 899 (сто дванадцять тисяч вісімсот девясното дев`ять) грн. 87 коп. основного боргу, 45 511 (сорок п`ять тисяч п`ятсот одинадцять) грн. 69 коп. інфляційних втрат, 6 754 (шість тисяч сімсот п`ятдесят чотири) грн. 79 коп. 3% річних та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25 жовтня 2023 року.

Суддя Войтюк В.Р.