ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023м. ХарківСправа № 922/3206/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н. А.

за участю секретаря судового засідання Желтухіна А. М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи за позовом ТРІОДОС СИКАВ ІІ [TRIODOS SICAV II], код B115771, що діє від імені та на користь свого субфонду Тріодос Мікрофайненс Фанд [Triodos Microfinance Fund], в особі Тріодос Інвестмент Менеджмент Б.В. [Triodos Investment Management B.V.], товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстрованого та існуючого відповідно до законодавства Нідерландів, зареєстрованого в Торговому реєстрі Торгової палати за реєстраційним номером 30170072 (місцезнаходження: Hoofdstraat 10, 3972 LA, Дриберген, Рейсенбург, Нідерланди, тел. НОМЕР_2, Email: ІНФОРМАЦІЯ_3)

до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» в особі Голови комісії з припинення (ліквідатор) Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» Нижника Івана Володимировича (код за , вул. Донця-Захаржевського, 6/8, м. Харків, 61057, email: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 )

про визнання кредитором та включення вимог до проміжного ліквідаційного балансу, -

за участі представників учасників справи:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

третьої особи - ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ТРІОДОС СИКАВ ІІ [TRIODOS SICAV II], код B115771, що діє від імені та на користь свого субфонду Тріодос Мікрофайненс Фанд [Triodos Microfinance Fund], в особі Тріодос Інвестмент Менеджмент Б.В. [Triodos Investment Management B.V.], товариства з обмеженою відповідальністю (позивач по справі) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» в особі Голови комісії з припинення (ліквідатор) Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» Нижника Івана Володимировича (відповідач по справі) з позовом, в якому просить суд: 1) зобов`язати Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» (код за , місцезнаходження: вул. Донця-Захаржевського, 6/8, м. Харків, 61057) в особі Голови комісії з припинення (ліквідатора) Нижника Івана Володимировича визнати Тріодос Мікрофайненс Фанд [Triodos Microfinance Fund] (від імені та на користь якого діє ТРІОДОС СИКАВ ІІ [TRIODOS SICAV II]) в особі Тріодос Інвестмент Менеджмент Б.В. [Triodos Investment Management B.V.], товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстрованого та існуючого відповідно до законодавства Нідерландів, зареєстрованого в Торговому реєстрі Торгової палати за реєстраційним номером 30170072, кредитором; 2) зобов`язати Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» (код за , місцезнаходження: вул. Донця-Захаржевського, 6/8, м. Харків, 61057) в особі Голови комісії з припинення (ліквідатора) Нижника Івана Володимировича включити кредиторські вимоги Тріодос Мікрофайненс Фанд [Triodos Microfinance Fund] (від імені та на користь якого діє ТРІОДОС СИКАВ ІІ [TRIODOS SICAV II]) в особі Тріодос Інвестмент Менеджмент Б.В. [Triodos Investment Management B.V.], товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстрованого та існуючого відповідно до законодавства Нідерландів, зареєстрованого в Торговому реєстрі Торгової палати за реєстраційним номером 30170072 у розмірі 1 080 878,37 євро (один мільйон вісімдесят тисяч вісімсот сім`десят вісім євро 37 євроцентів), де: 1 065 753,43 євро (один мільйон шістдесят п`ять тисяч сімсот п`ятдесят три євро 43 євроцента) - основна заборгованість; 15 124,94 євро (п`ятнадцять тисяч сто двадцять чотири євро 94 євроценти) - 2 % річних, до проміжного ліквідаційного балансу; 3) судовий збір та судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3206/23; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 13.09.2023; залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), залученій третій особі відповідно до статті 168 ГПК України встановлено строк 5 днів з дня вручення ухвали для подання до господарського суду письмових пояснень щодо позову; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, у зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам статті 165 ГПК України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач має надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду та докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов; позивачу згідно статті 166 ГПК України встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання; відповідачу згідно статті 167 ГПК України встановлено строк 5 днів на подання до суду заперечень на відповідь на відзив з дня його отримання; повідомлено учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/; роз`яснено учасникам справи, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам статей 161-165 ГПК України та мають бути подані у строк, визначений ГПК України та ухвалі суду, письмові докази подаються до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (ст. 91 ГПК України), звернуто увагу сторін на те, що усі заяви, клопотання, пояснення, докази тощо, які подаються до суду, мають бути одночасно направлені іншим учасникам справи.

Ухвала суду від 24.07.2023 про відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 13.09.2023 надіслана учасникам справи: позивач ухвалу суду отримав 28.07.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 183; відповідач ухвалу суду не отримав, ухвала суду повернулась на адресу суду з довідкою відділення пошти «адресат відсутній за вказаною адресою»; залучена третя особа ухвалу суду не отримала, ухвала суду повернулась на адресу суду з довідкою відділення пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

07.09.2023 (вх. № 24111/23) на адресу Господарського суду Харківської області надійшло клопотання позивача про долучення доказів до матеріалів справи.

07.09.2023 (вх. № 24126/23) на адресу Господарського суду Харківської області надійшло клопотання позивача про виправлення технічних помилок, допущених в позовній заяві від 14.07.2023, і долучення доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 13.09.2023 в режимі відеоконференції взяв участь представник позивача, який надав пояснення з приводу поданих по справі заяв по суті спору. Відповідач явку свого представника в призначене судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, жодних письмових заяв чи клопотань до господарського суду не надав. Третя особа письмових пояснень по суті спору не надала, представник третьої особи в судовому засіданні зазначив про небажання надавати письмові пояснення по суті спору та надав суду усні пояснення з приводу питань, що виникли під час підготовчого судового засідання.

Протокольною ухвалою суду від 13.09.2023 суд прийняв до розгляду клопотання про виправлення технічних помилок та прийняв до розгляду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та поновлення строку на подання цих доказів. Також з огляду на задоволення клопотання позивача та долучення доказів до матеріалів справи, суд протокольною ухвалою відкладав на 04.10.2023 підготовче засідання для забезпечення конституційного права на захист відповідача, з метою надання йому можливості на реалізацію процесуальних прав, подачі заяв по суті справи з врахуванням долучених доказів, також визнав обов`язкову явку Голови комісії з припинення (ліквідатора) АТ «Страхова компанія «Мега-Гарант» Нижника Івана Володимировича, а також продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвала про виклик в судове засідання на 04.10.2023 Голови комісії з припинення (ліквідатора) Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» Нижника Івана Володимировича, надіслана на адресу відповідача та Нижника Івана Володимировича , повернулась на адресу господарського суду з довідкою відділення пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 190 та 453 відповідно).

Протокольною ухвалою суду від 04.10.2023 суд за участю представників позивача та третьої особи закрив підготовче провадження у справі і призначив справу до судового розгляду по суті на 25.10.2023.

Ухвала про виклик в судове засідання на 25.10.2023 Голови комісії з припинення (ліквідатора) Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» Нижника Івана Володимировича, надіслана на адресу відповідача та Нижника Івана Володимировича , повернулась на адресу господарського суду з довідкою відділення пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 260 та 279 відповідно).

19.10.2023 (вх. № 28553/23) на адресу Господарського суду Харківської області надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі представника, в якому представник позивача просив розглядати справу без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

В судове засідання 25.10.2023 з`явився представник третьої особи, який вирішення спору відніс на розсуд суду. Позивач явку свого представника в призначене судрве засідання не забезпечив та подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач явку свого повноважного представника в призначене судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, правом на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не скористався, жодних письмових заяв по суті справи до господарського суду не подав. Голова комісії з припинення (ліквідатора) Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» Нижник Іван Володимирович також в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заяв до суду не подавав, ухвали-виклик в судові засідання не виконав.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

З врахуванням вказаних приписів чинного законодавства та з огляду на фактичні обставини справи суд констатує, що вчинив всі необхідні та можливі заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання по даній справі, йому надана можливість скористатись своїми процесуальними правами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України, в тому числі судом дотримано під час розгляду справи обумовлені чинним законом процесуальні строки для звернення учасників справи із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

З огляду на положення ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, якими передбачено право суду вирішити спір за наявними матеріалами справи в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, та враховуючи, що судом вчинено всіх належних необхідних достатніх заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, і одночасно із цим в матеріалах справи достатньо документальних доказів, які мають значення для правильного вирішення спору по суті заявлених вимог, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності відзиву відповідача на позовну заяву за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника третьої особи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за кодом 28, приватний нотаріус Федченко О.О. 24 березня 2023 року вніс запис № про припинення Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант».

Строк для заявлення кредиторами своїх вимог- до 24 травня 2023 року.

23 травня 2023 року ТРІОДОС СИКАВ ІІ [TRIODOS SICAV II], що діє від імені та на користь свого субфонду Тріодос Мікрофайненс Фанд [Triodos Microfinance Fund], в особі Тріодос Інвестмент Менеджмент Б.В. [Triodos Investment Management B.V.], товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстрованого та існуючого відповідно до законодавства Нідерландів, зареєстрованого в Торговому реєстрі Торгової палати за реєстраційним номером 30170072, направило до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» заяву про визнання вимог кредитора за заборгованістю Відповідача у розмірі 1 080 761,57 євро.

Заява з кредиторськими вимогами була належним чином направлена поштою на адресу, підтверджену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за місцезнаходженням відповідача: 61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8 (поштове відправлення 01 015 1031 0633). Проте, поштове відправлення 01 015 1031 0633 повернулось позивачу 16 червня 2023 року без вручення адресату з відміткою «інші причини», відтак оскільки поштове відправлення, в якому містилась заява з кредиторськими вимогами та додатками до неї, повернулось відправнику, позивач вважає, що відповідач ухиляється від розгляду кредиторських вимог позивача.

При цьому позивач заявив свої вимоги про визнання його кредитором за заборгованістю у розмірі 1 080 761,57 євро. Підставою для виникнення заборгованості за посиланнями позивача є: ДОГОВІР СУБОРДИНОВАНОГО КРЕДИТУ від 11 травня 2019 року, укладений між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та позивачем, відповідно до якого Позивач надав Позичальнику субординований кредит на суму до 2 000 000,00 євро; ДОГОВІР ОПЦІОНУ НА ПРОДАЖ від 5 січня 2021 року, укладений між ОСОБА_1 як акціонером акціонерного товариства «МЕГАБАНК» та позивачем; ДОГОВІР ПРО РЕСТРУКТУРИЗАЦІЮ від 5 січня 2021 року, укладений між позичальником, позивачем, акціонером АТ «Мегабанк» та іншими сторонами; ДОГОВІР ПРО НАДАННЯ КАПІТАЛЬНОГО ІНСТРУМЕНТУ З ОПЦІОНОМ СПИСАННЯ від 5 січня 2021 року, укладений між позичальником та позивачем, за яким частину субординованого кредиту у розмірі 1 000 000,00 євро було перетворено в капітальний інструмент першого рівня капіталу позичальника; ДОГОВІР ГАРАНТІЇ від 5 січня 2021 року, укладений між відповідачем та позивачем.

Відповідно до договору гарантії відповідач зобов`язався сплатити позивачу непогашені гарантовані суми за вимогою позивача за умови несплати акціонером АТ «Мегабанк» будь-якої з гарантованих сум у відповідний строк.

Позивач скористався своїм правом вимоги щодо сплати гарантованих сум, наданим згідно з пунктом 3.1. Договору гарантії, у розмірі 1 065 753,43 євро. 16 серпня 2022 року повідомлення позивача за Договором опціону на продаж надіслано та доставлено акціонеру АТ «Мегабанк». Акціонер АТ «Мегабанк» мав виконати свої зобов`язання, що випливають з Договору опціону на продаж до 22 серпня 2022 року. У зазначений строк акціонер АТ «Мегабанк» не придбав право та зобов`язання і не перерахував позивачу вартість опціону. Починаючи з 23 серпня 2022 року, акціонер АТ «Мегабанк» вважається таким, що порушив свої зобов`язання за Договором опціону на продаж.

Гарантована сума, яку відповідач повинен сплатити, становить розмір основного боргу та відсотків, які підлягають сплаті позичальником згідно договору про надання капітального інструменту з опціоном списання. За такої умови 6 вересня 2022 року позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату Гарантованих сум електронною поштою. 26 вересня 2022 року оригінал вимоги надіслано поштою. Проте, відповідач не перерахував на користь позивача гарантовану суму у розмірі 1 065 753,43 євро.

Водночас, відповідно до пункту 7.3. Договору гарантії, у разі несплати відповідачем будь-яких платежів позивачу за Договором гарантії до настання строку платежу (6 вересня 2022 року), відповідач сплачує додатково 2% річних, нараховані на будь-яку прострочену суму. Отже, позивач нараховав відповідачу 2% річних у сумі 15 124,94 євро.

Загальні грошові вимоги позивача станом на 23 травня 2023 року до відповідача складають 1 080 878,37 євро.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини 3 статті 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України, кожна окрема вимога кредитора розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Згідно з ч. 8 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується ліквідаційною комісією (ліквідатором) юридичної особи.

Відповідно до ч. 9, 11 ст. 111 ЦК України, виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) затверджує ліквідаційний баланс та забезпечує його подання до податкового органу.

За приписами ст. 112 ЦК України, у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Відповідно до ст. 137 Закону України "Про акціонерні товариства", у разі ліквідації платоспроможного акціонерного товариства вимоги його кредиторів та акціонерів задовольняються в такій черговості:

- у першу чергу задовольняються вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою;

- у другу чергу - вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

- у третю чергу - вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів);

- у четверту чергу - всі інші вимоги кредиторів;

- у п`яту чергу - виплати нарахованих, але не виплачених дивідендів за привілейованими акціями;

- у шосту чергу - виплати за привілейованими акціями, які підлягають викупу відповідно до статті 98 цього Закону;

- у сьому чергу - виплати ліквідаційної вартості привілейованих акцій;

- у восьму чергу - виплати за простими акціями, які підлягають викупу відповідно до статті 102 цього Закону;

- у дев`яту чергу - розподіл майна між акціонерами - власниками простих акцій товариства пропорційно до кількості належних їм акцій.

Вимоги кожної черги задовольняються після повного задоволення вимог кредиторів (акціонерів) попередньої черги.

У разі емісії товариством кількох класів привілейованих акцій черговість розподілу майна між акціонерами - власниками кожного класу привілейованих акцій визначається статутом акціонерного товариства.

У разі недостатності майна товариства, що ліквідується, для розподілу між усіма кредиторами (акціонерами) відповідної черги майно розподіляється між ними пропорційно до суми вимог (кількості належних їм акцій) кожного кредитора (акціонера) цієї черги.

Отже, закон гарантує право кредиторів на розгляд його вимог ліквідатором, а також права на звернення до суду у разі відмови у визнанні цих вимог (ухиленні від їх розгляду).

Статтею 13 ЦК України визначено межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

За змістом наведених вище норм матеріального права особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно (пункт 6.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 911/2129/17 (провадження № 12-45гс19)). Цей висновок стосується і ліквідаційної комісії (ліквідатора), який за рішенням органу (особи), яка прийняла рішення про ліквідацію юридичної особи, вживає всіх необхідних заходів щодо ліквідації юридичної особи.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою статті 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (частина шоста статті 13 ЦК України).

Неотримання ліквідатором вимоги кредитора, що своєчасно надіслана на адресу місцезнаходження товариства, з причин відмови, відсутності за місцезнаходженням, закінчення строку зберігання, інші причини є ухиленням ліквідатора від розгляду кредиторських вимог та порушенням частини другої та третьої статті 13 ЦК України. Такі дії ліквідатора суперечать добросовісності та чесній діловій практиці, тобто не відповідають основним засадам цивільного законодавства.

Складання ліквідаційного балансу та затвердження його учасниками юридичної особи до розгляду в суді вимог кредитора, що своєчасно звернувся з вимогами та до суду з позовом (частина п`ята статті 112 ЦК України), суперечить частині одинадцятої статті 111 ЦК України, яка допускає можливість складання такого балансу після завершення розрахунків з кредиторами, та порушує законний інтерес такого кредитора.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в своїй постанові від 08.02.2022 у справі № 916/100/20 зазначив про те, що обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі). Правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього законом повноважень, повинен наполегливо та добросовісно працювати упродовж всієї процедури ліквідації.

У постанові від 20.01.2020 по справі № 922/416/19 Верховний Суд погодився з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.05.2018 у справі №924/478/16, та не вбачив підстав для відступу від зазначених у ній висновків, додатково вказавши, що позивачем відповідно до вимог ст. 112 ЦК України та з урахуванням приписів ч. 2 ст. 16 ЦК України, обраний не вірний спосіб захисту, оскільки жодна норма цивільного законодавства не вимагає додаткового звернення кредитора до суду з позовом про стягнення заборгованості до звернення з позовом про включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу боржника. Належним способом захисту прав кредитора у даному випадку є вимога про зобов`язання включення до проміжного ліквідаційного балансу боржника визнаних ним вимог, а не про стягнення з боржника грошових коштів. Звернення кредитора з позовом про стягнення заборгованості з боржника не вирішить спору щодо наявності чи відсутності підстав для включення цих вимог до ліквідаційного балансу особи, що припиняється.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Із зазначеного вище вбачається, що відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги наведені положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст доводів учасників процесу та наявних доказів, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи документальними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про задоволення позову повністю, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129 Конституції України, 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» (код за , місцезнаходження: вул. Донця-Захаржевського, 6/8, м. Харків, 61057) в особі Голови комісії з припинення (ліквідатора) Нижника Івана Володимировича визнати Тріодос Мікрофайненс Фанд [Triodos Microfinance Fund] (від імені та на користь якого діє ТРІОДОС СИКАВ ІІ [TRIODOS SICAV II]) в особі Тріодос Інвестмент Менеджмент Б.В. [Triodos Investment Management B.V.], товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстрованого та існуючого відповідно до законодавства Нідерландів, зареєстрованого в Торговому реєстрі Торгової палати за реєстраційним номером 30170072, кредитором Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант».

3. Зобов`язати Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» (код за , місцезнаходження: вул. Донця-Захаржевського, 6/8, м. Харків, 61057) в особі Голови комісії з припинення (ліквідатора) Нижника Івана Володимировича включити кредиторські вимоги Тріодос Мікрофайненс Фанд [Triodos Microfinance Fund] (від імені та на користь якого діє ТРІОДОС СИКАВ ІІ [TRIODOS SICAV II]) в особі Тріодос Інвестмент Менеджмент Б.В. [Triodos Investment Management B.V.], товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстрованого та існуючого відповідно до законодавства Нідерландів, зареєстрованого в Торговому реєстрі Торгової палати за реєстраційним номером 30170072 у розмірі 1 080 878,37 євро (один мільйон вісімдесят тисяч вісімсот сім`десят вісім євро 37 євроцентів), де: 1 065 753,43 євро (один мільйон шістдесят п`ять тисяч сімсот п`ятдесят три євро 43 євроцента) - основна заборгованість; 15 124,94 євро (п`ятнадцять тисяч сто двадцять чотири євро 94 євроценти) - 2 % річних до проміжного ліквідаційного балансу Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант».

4. Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» (код за , місцезнаходження: вул. Донця-Захаржевського, 6/8, м. Харків, 61057) на користь ТРІОДОС СИКАВ ІІ [TRIODOS SICAV II], код B115771, що діє від імені та на користь свого субфонду Тріодос Мікрофайненс Фанд [Triodos Microfinance Fund], в особі Тріодос Інвестмент Менеджмент Б.В. [Triodos Investment Management B.V.], товариства з обмеженою відповідальністю, зареєстрованого та існуючого відповідно до законодавства Нідерландів, зареєстрованого в Торговому реєстрі Торгової палати за реєстраційним номером 30170072 (місцезнаходження: Hoofdstraat 10, 3972 LA, Дриберген, Рейсенбург, Нідерланди, тел. НОМЕР_2, Email: ІНФОРМАЦІЯ_3) 5368,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.10.2023.

Суддя Н.А. Новікова