ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
18 жовтня 2023 року Справа № 902/1207/22
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Бучинська Г.Б.
секретар судового засідання Мельников О.О.
розглянувши заяву представника Вапнярської селищної ради (Путіліна Є.В.) про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою Вапнярської селищної ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 5 червня 2023 року, повний текст рішення складено 15 червня 2023 року по справі №902/1207/22 (суддя - Яремчук Ю.О.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанси"
до Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
1) Комунальне виробничо-експлуатаційне підприємство "Вапнярка Водоканал"
2) Головне управління Держгеокастру у Вінницькій області
про визнання рішень недійсним
за участю представників:
від Позивача - Шабельник К.П.;
від Відповідача - Путілін Є.В.;
від Третіх осіб - не з`явився
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанси" (надалі Позивач) звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області (надалі Відповідач; за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме на стороні відповідача Комунальне виробничо-експлуатаційне підприємство "Вапнярка Водоканал" (надалі Третя особа 1) та Головне управління Держгеокастру у Вінницькій області (надалі Третя особа -2)) про:
· визнання незаконним та скасування рішення 19 сесії VIII скликання Відповідача №988 від 22 листопада 2022 року «Про припинення дії договору оренди землі у зв`язку з закінченням строку його дії»;
· визнання незаконним та скасування рішення 19 сесії VIII скликання Відповідача №989 від 22 листопада 2022 року «Про надання згоди на поділ земельної ділянки та розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки»;
· визнання незаконним та скасування рішення 29 сесії VIII скликання Відповідача №1572 від 19 липня 2022 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»;
· визнання незаконним та скасування рішення 29 сесії VIII скликання Відповідача №1577 від 19 липня 2022 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення з метою подальшої передачі в постійне користування Третій особі;
· визнання незаконним та скасування рішення 32 сесії VIII скликання Відповідача №1647 від 25 жовтня 2022 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки КВЕП «Вапнярка водоканал», зі зміною цільового призначення»;
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 5 червня 2023 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення 19 сесії VIII скликання Відповідача №988 від 22 листопада 2022 року «Про припинення дії договору оренди землі у зв`язку з закінченням строку його дії»; визнано незаконним та скасовано рішення 19 сесії VIII скликання Відповідача №989 від 22 листопада 2022 року «Про надання згоди на поділ земельної ділянки та розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки»; визнано незаконним та скасовано рішення 29 сесії VIII скликання Відповідача №1572 від 19 липня 2022 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності для будівництва та обслуговування будівель торгівлі»; визнано незаконним та скасовано рішення 29 сесії VIII скликання Відповідача №1577 від 19 липня 2022 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення з метою подальшої передачі в постійне користування Третій особі; визнано незаконним та скасовано рішення 29 сесії VIII скликання Відповідача №1589 від 19 липня 2022 року «Про надання в оренду земельної ділянки з кадастром номером :02:002:0208 Позивачу»; визнано незаконним та скасувано рішення 29 сесії VIII скликання Відповідачем №1590 від 19 липня 2022 року «Про надання в оренду земельної ділянки з кадастром номером :02:002:0209 Позивача»; визнано незаконним та скасовано рішення 32 сесії VIII скликання Відповідача №1647 від 25 жовтня 2022 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки КВЕП «Вапнярка водоканал», зі зміною цільового призначення»; скасовано реєстрацію усіх речових прав та їх обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на новостворені земельні ділянки з кадастровими номерами :02:002:0208, :02:002:0209, :02:002:0210, які виникли внаслідок скасування та поділу земельної ділянки з кадастровим :02:002:0011

16 червня 2023 року до місцевого господарського суду від представника Позивача надійшла заява (вх. № канц. 01-34/5670/23 від 16 червня 2023 року) про виправлення описок у рішенні суду.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 20 червня 2023 року виправлено описки, допущені в резолютивній частині рішення суду у справі № 902/1207/22 від 5 червня 2023 року. Ухвалено: пункт другий резолютивної частини рішення суду від 5 червня 2023 року в справі №902/1207/22 викласти у наступній редакції: визнати незаконним та скасувати рішення 19 сесії VIII скликання Відповідача №988 від 22 листопада 2021 року «Про припинення дії договору оренди землі у зв`язку з закінченням строку його дії»; пункт третій резолютивної частини рішення суду від 5 червня 2023 року в справі № 902/1207/22 викладено у наступній редакції: визнати незаконним та скасувати рішення 19 сесії VIII скликання Відповідача №989 від 22 листопада 2021 року «Про надання згоди на поділ земельної ділянки та розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки»"; пункт одинадцятий резолютивної частини рішення суду від 5 червня 2023 року в справі № 902/1207/22 викладено у наступній редакції: поновити запис шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку площею 3,7110 га, яка розташована на території Відповідача за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, смт Вапнярка, вул. Незалежності 231 та яка надана в оренду Позивачу на підставі рішення Відповідача (83 сесія 8 скликання) № 1320 від 5 листопада 2020 року".

Відповідач, не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том 3, а.с. 34-37), в якій з підстав, висвітлених в ній, просив суд рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з підстав, вказаних у даній апеляційній скарзі, просив оскаржувану ухвалу скасувати.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 вересня 2023 року, з підстав вказаних, у даній постанові, апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду Вінницької області від 5 червня 2023 року в справі №902/1207/22 - задоволено. Рішення Господарського суду Вінницької області від 5 червня 2023 року в справі №902/1207/22 - скасовано. Прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог. Також, судовим рішенням покладено на Позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 39899 грн.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 2 жовтня 2023 року, з підстав вказаних, у даній постанові апеляційну скаргу Відповідача на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 20 червня 2023 про виправлення описки в рішенні по справі №902/1207/22 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 20 червня 2023 в справі №902/1207/22 - залишено без змін.

29 вересня 2023 року від представника Відповідача через систему "Електронний суд" Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі. У поданій заяві Відповідач просить винести додаткове рішення. До заяви долучено: копію договору про надання правничої допомоги; детальний опис робіт; квитанцію до прибуткового кассового ордеру; докази направлення заяви та доданих до неї документів Позивачу (том 6, а.с. 136-140).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 2 жовтня 2023 року розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення по справі №902/1207/22 призначено на 9 жовтня 2023 року (том 3, а.с. 141).

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 5 жовтня 2023 року клопотання представника Позивача про участиь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Забезпечено представнику Позивачу участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (том 3, а.с. 152).

6 грудня 2023 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли заперечення від представника Позивача про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу Відповідача (том 3, а.с. 154-155), з мотивів, описаних нижче у даній додатковій постанові.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 9 жовтня 2023 року, з підстав, наведених у даній ухвалі, розгляд апеляційної скарги відкладено на 18 жовтня 2023 року об 15:00 год..

18 жовтня 2023 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від Позивача про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу Відповідача (том 3, а.с. 165-166), з мотивів, описаних нижче у даній постанові.

В судове засідання від 18 жовтня 2023 року представник Треті особи не з`явився.

В силу дії частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частин 1-4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України: суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою; суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень; ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи.

Зі змісту ухвали від 9 жовтня 2023 року вбачається, що суд апеляційної інстанції повідомив сторін про дату, час та місце розгляду заяви.

Водночас, в силу дії частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Зважаючи на визначений частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України процесуальний строк розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія апеляційного господарського суду вважає можливим розглянути питання щодо винесення додаткової постанови без участі Третіх осіб.

В судовому засіданні від 18 жовтня 2023 року, яке проведено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, представник Відповідача підтримав подану ним заяву про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції та просив заяву задоволити, стягнути з Позивача на користь Відповідача 5000 грн витрат на професійну привничу допомогу.

В судовому засіданні від 18 жовтня 2023 року, яке проведено в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, представник Позивача заперечив проти задоволення заяви Відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції та зазначив, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 2 жовтня 2023 року, апеляційну скаргу Відповідача на ухвалу від 20 червня 2023 про виправлення описки в рішенні по справі №902/1207/22 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 20 червня 2023 в справі №902/1207/22 залишено без змін.

Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву Відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, клопотання Позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката, колегія суддів вважає подану заяву такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Суд констатує, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України: учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (а саме: - подання (заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи); зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

За положеннями частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України вбачається що, судові витрати складаються з: судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального України: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (аналогічна правова позиція наведена і в додатковій ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Такі висновки викладені і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21.

Як слідує з матеріалів справи, 23 червня 2023 року між адвокатом (Путіліним Є.В.) та Відповідачем укладено Договір №62 про надання правової допомоги, в якому сторони погодили, що згідно з цього Договору, адвокат в інтересах Відповідача надає наступні послуги: юридичне супроводження; правова допомога у підготовці матеріалів для подання до суду; ознайомлення з матеріалами справи; допомога в складанні процесуальних документів; представництво інтересів «Замовника» у всіх судових установах України, як то - судах загальної юрисдикції, господарських судах чи інших Спеціалізованих судах України, а також апеляційних та касаційних інстанціях зазначених вище судів; участь в судових засіданнях; надання правових консультацій; виконання інших правових дій для захисту і представництва інтересів Відповідача без обмеження повноважень.

Пунктом 3 Договору про надання правової допомоги сторони погодили, що вартість договору становить 5000 грн; сторони домовились, що Відповідач сплачує адвокату попередню плату за надання правової допомоги в розмірі 30% вартості договору та становить 1500 грн; витрати, здійснені адвокатом для забезпечення виконання послуг, передбачених пунктом 2.1 даного договору - відшкодовуються адвокату Відповідачем, згідно пред`явлених підтверджуючих документів; Акт прийому-передачі наданих послуг підписується «Сторонами» після фактично наданих послуг.

Дослідивши Детальний опис робіт №ПЄ-00001 від 28 вересня 2023 року здачі-прийняття робіт (надання послуг), суд апеляційної інстанції констатує, що адвокатом Путіліним Є.В. на виконання договору надано, а Відповідачем прийнято настуні послуги:

· підготовка апеляційної скарги на рішення та ухвалу суду - 1 год. 30 хв.;

· підготовка окремих скарг на рішення суду та ухвалу суду - 1 год. 20 хв;

· підготовка заяви про проведення засідання в режимі відеоконференції - 30 хв.;

· участь в судовому засіданні апеляційного суду 45 хв.;

· підготовка заяви про прийняття додаткового рішення направлення сторонам та суду - 30 хв;

Разом 4 год. 35 хв, що становить 5000 грн (том 3, а.с. 139).

При цьому, колегія суддів констатує, що від Позивача надійшла заява про зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу Відповідача (том 3, а.с. 165-166) обгрунтована тим, що аналізуючи наданий представником Відповідача акт останній стверджує про те, що наступні витрати не повинні компенсуватись Відповідачеві за рахунок Позивача:

- підготовка апеляційної скарги на рішення та ухвалу суду (за доводами Позивача витрати не відповідають критерію співмірності та необхідності, процесуальний наслідок вчинення такої дії залишення апеляційної скарги без руху та подальша повторна підготовка окремих апеляційних скарг; Позивач вказує, що така дія (первинна підготовка апеляційної скарги) не була необхідною у цій справі, та могла не вчинятись адвокатом у випадку належного подання апеляційних скарг в порядку, передбаченому ГПК України);

- підготовка окремої апеляційної скарги на ухвалу суду (за доводами Позивача постановою від 2 жовтня 2023 року Північно-західний апеляційний господарський суд залишив без задоволення апеляційну скаргу Відповідача на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 20 червня 2023 про виправлення описки в рішенні по справі №902/1207/22, з огляду на що не є доцільним стягнення цих витрат за рахунок Позивача з огляду на відповідну відмову та з огляду на дію статті 129 Господарського процесуального кодексу України щодо розподілу судових витрат);

Позивач в запереченні та представник Позивача в судовому засіданні вказали, що наданий детальний опис робіт у справі містить інформацію про всі роботи (послуги) виконані адвокатом у цій справі. За їх доводами, Відповідач поніс такі витрати, сплативши вартість таких робіт. У той же час, на Позивача не повинен покладатись обов`язок відшкодувати (компенсувати) витрати, які не були необхідними у цій справі, витрати за роботи, які мали наслідком відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Оцінюючи все вищевказане та оцінюючи роботи визначені в детальному описі робіт, суд апеляційної інстанції констатує наступне.

Що до виду робіт по підготовці апеляційних скарг на ухвалу та рішення суду, то оплати по даних роботах не підлягають задоволенню, оскільки ухвалою Північно-західного апеляційного господасрького суду від 17 липня 2023 року апеляційну скаргу Відповідача на рішення Господарського суду Вінницької області від 5 червня 2023 року та на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 20 червня 2023 про виправлення описки в рішенні по справі №902/1207/22 - залишено без руху. Запропонувано Відповідачу протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом подання окремих апеляційних скарг, а саме апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 5 червня 2023 року та апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 20 червня 2023 про виправлення описки в рішенні по справі №902/1207/22. Також даною ухвалою запропоновано надати суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 20 червня 2023 про виправлення описки в рішенні по справі №902/1207/22 у розмірі 2684 грн.

В даному випадку суд апеляційної інстанції погоджується з доводами Позивача про те, що відповідні роботи apriori не повинні були проводитися (по окремому складенню апеляційної скарги) у разі первісного правильного подання Відповідачем окремих скарг.

Разом з тим суд апеляційної інстанції також критично ставиться до доводів заявника (з огляду на описаний вище детальний актробіт), щодо покладення на Позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язану з розглядом апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 20 червня 2023 року.

Постановою від 2 жовтня 2023 року Північно-західний апеляційний господарський суд залишив без задоволення апеляційну скаргу Відповідача на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 20 червня 2023 року про виправлення описки в рішенні по справі №902/1207/22.

Згідно частини 4 статті 129 Господасрького процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З даного вбачається, що з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги Відповідача на ухвалу місцевого господарського суду від 20 червня 2023 року, в силу дії вищевказаної норми господарського процесу, відповідні витрати, що стосується підготовки та розгляду апеляційної скарги на відповідну ухвалу не можуть покладатися на Позивача, а тому суд апеляційної інстанції залишає їх за Відповідачем.

Окрім того, що ж стосується такого виду роботи, як направлення сторонам заяви про прийняття додаткового рішення, то колегія суду звертає увагу представника Відповідача на те, що з огляду на нетримання представнком Позивача за належною електронною адресою заяви Відповідача про ухвалення додаткового рішення, ухвалою Північно-західного апеляційного господасрького суду від 9 жовтня 2023 року розгляд спарви було відкладено на 18 жовтня 2023 року та зобов`язано представника Відповідача (Путіліна Є.В.), протягом одного дня надіслати, надіслати на офіційну адресу Позивача копію заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками; докази такого направлення надати апеляційному господарському суду до дня судового засідання.

Поряд з цим колегія апеляційного господарського суду наголошує і на тому, що вказані роботи (саме по направленню заяв) взагалі не відносяться до критерію професійної правничої допомоги адвоката, адже її виконання є видом кур`єрської роботи.

Що ж стосується участі в судовому засіданні, підготовки скарги на рішення місцевого господарського суду, а також підготовка заяви про проведення засідання в режимі відеоконференції, то колегія суду вважає дані послуги доведеними та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на факт задоволення апеляційної скарги Відповідача на рішення від 5 червня 2023 року.

Відтак, враховуючи вищеописану оцінку судом наведених у Детальному описі №ПЄ-00001 від 28 вересня 2023 року переліку наданих адвокатом професійних правничих послуг Відповідачу, та враховуючи факт подання Позивачем заяв про зменшення вказаних послуг суд апеляційної інстанції вважає, що вказані послуги підлягають до часткового задоволення та задовільняє подану заяву частково, стягуючи з Позивача на користь Відповідача 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що у розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової.

В силу дії частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката за договором про надання правової допомоги необхідним є як факт їх надання позивачу, так і те, що зміст наданих послуг є необхідним для розгляду справи у господарському суді.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування судових витрат Відповідача за рахунок Позивача, відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати Відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, як вже вказано вище, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

При цьому, колегія суддів констатує, що оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Разом з тим поряд зі згаданим принципом змагальності сторін іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є: верховенство права та пропорційність.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених Відповідачем до стягнення з Позивача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Згідно з частиною 4 статтею 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Що ж до доводів Позивача щодо того, що визначені Відповідачем витрати реально не понесені стороною Відповідача з огляду на відсутність доказів підтвердження оплат, то колегія суду відхиляє такі доводи з огляду на наступне.

За умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція наведена і в постанові Об`єднаної палати КГС ВС від 22 січня 2021 року по справі №925/1137/19.

Дана правова позиція вказує на безпідставність такого твердження, адже за її позицією сплата чи не сплата сторонами договору обумовленої суми на момент розгляду відповідної заяви не призводить до будь-яких наслідків у питанні поклдадення цих витрат на іншу сторону. Відповідно суд апеляційної інстанції відхиляє відповідний довід заперечення Позивача щодо зменшення судових витрат на правничу допомогу Відповідача.

Відтак, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічна правова позиція наведена і в постанові Об`єднаної палати КГС ВС від 20 листопада 2020 року в справі №910/13071/19.

Відтак, підсумовуючи усе вищеописане, колегія суду оцінивши заявлені Відповідачем до стягнення витрати, приймаючи до уваги клопотання Позивача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, враховуючи всі аспекти складності цієї справи, прийшла до висновку, що заява Відповідача про відшкодування витрат, підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з Позивача на користь Відповідача 2000 грн витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в суді апеляційної інстанції. Відтак, в задоволенні заяви Відповідача щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000 грн апеляційний господарський суд відмовляє.

Даний розподіл судових витрат є оптимальним та відповідає критерію необхідності та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, що відповідає вимогам статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України та сталій практиці Європейського суду з прав людини.

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Вапнярської селищної ради (Путіліна Є.В.) щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції - задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Монополіум Фінанси" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, сектор 0, офіс 1, м. Київ, ) на користь Вапнярської селищної ради Тульчинського району Вінницької області (24240, Вінницька область, Тульчинський район, смт. Вапнярка, вул. Незалежності, буд. 140, код. ) - 2000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

3. В стягненні решти судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції - відмовити.

4. Господарському суду Вінницької області видати відповідний наказ.

5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

6. Додаткову постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

7. Справу №902/1207/22 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст додаткової постанови виготовлено 23 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.