РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.10.2023Справа № 910/1981/23

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Князькова В.В. за участю секретаря судового засідання Горенюк Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТОН ІНТЕРНЕШНЛ", м.Київ

до відповідача: Private enterprise "Mahirli Dogan", Туркменістан, с.Гараган

про стягнення 25 000 дол.США,

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАТОН ІНТЕРНЕНЕШНЛ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Private enterprise "Mahirli Dogan" про стягнення 25 000 дол.США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за контрактом №01-1/11/2021 від 01.11.2021 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою від 13.02.2023 було відкрито провадження по справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами зального позовного провадження; призначено підготовче засідання; встановлено відповідачу строк на подачу відзиву на позов; направлено судове доручення до Верховного казиєту (суд) Туркменістану (744013, м. Ашхабад, вул. 2022 (А. Навоі), 86) про вручення судових документів, а саме копії ухвали Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 про відкриття провадження у справі №910/1891/23, позовної заяви з додатками для вручення відповідачу - Private enterprise "Mahirli Dogan" (Туркменістан, 745180, Ахальський велаят, Бахерденський етрап, с.Гараган) в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, підписаної у місті Києві 20 березня 1992; зупинено провадження.

23.09.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення №1-Юп/590-4 від 26.04.2023 Верховного казиєту (суд) Туркменістану про вручення судового доручення.

У зв`язку із виконанням судового доручення Господарського суду міста Києва, ухвалою суду провадження по справі було поновлено.

Ухвалою від 20.09.2023 судом було закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 25.10.2023.

Сторони у судове засідання 25.10.2023 не з`явились, проте, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням №992 про вручення судової кореспонденції позивачу та повідмоленням №1-Юп/590-4 від 26.04.2023 Верховного казиєту (суд) Туркменістану про вручення судового доручення.

Наразі, з огляду на неявку учасників судового процесу суд зазначає таке.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України).

Зі змісту п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за відсутності учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання, та яким не було повідомлено про причини неявки.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Отже, за висновками суду, неявка сторін не перешкоджає розгляду спору у судовому засіданні 25.10.2023.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 25.10.2023 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАТОН ІНТЕРНЕНЕШНЛ" (продавець) та Private enterprise "Mahirli Dogan" (покупець) було укладено контракт №01-1/11/2021, за умовами п.1.1 якого продавець продає (поставляє), а покупець зобов`язується купити (прийняти та оплатити) продукцію виробництва Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТОН ІНТЕРНЕНЕШНЛ".

Пунктом 1.3.1 контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021 визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар у строк і за ціною, вказаною в рахунку продавця виставленого згідно заявки покупця на замовлену партію товару.

Згідно п.2.2 контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021 загальна вартість контаркту становить суму всіх партій товару, поставлених за цим контрактом відповідно відповідно до рахунків, заявок, специфікацій узгоджених сторонами, що є додатками до цього контракту.

Платежі здійснюватимуться покупцем в доларі США. Покупець повинен оплатити товар на умовах передбачених в додатках до цього контракту. Платежі за цим контрактом будуть сплачуватись відповідно до додатків до цього контракту. Датою оплати за товар вважається дата перерахування коштів, сплачених покупцем за поставлену партію товару, на розрахунковий рахунок продавця (п.п.3.1-3.4 контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021).

Згідно п.5.3 контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021 право власності на товар та ризики випадкової втрати чи загибелі товару, переходять до покупця з моменту передачі товару покупцю (вантажоодержувачу) за транспортною накладною (CMR) приймання товару перевізником.

Даний контракт набирає чинності з дати його укладення після підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2023.

У додатку №1 від 03.11.2021 до контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021 сторонами погоджено поставу зварювальних електродів на суму 25 000 доларів США. Покупець повинен оплатити товар на умовах 100% попередньої оплати. Продавець поставляє товар покупцю на умовах FCA, Київ, України (Інкотермс 2010).

Згідно додатку №2 від 01.02.2022 до контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021 покупець повинен оплатити товар в строк до 01.02.2023.

Наразі, судом прийнято до уваги, що ст.5 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено принцип автономії волі.

Зокрема, вказаною статтею визначено, що у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом. Вибір права щодо окремих частин правочину повинен бути явно вираженим.

Згідно п.7.3 контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021 (в редакції додатку №2 від 01.02.2022) якщо між сторонами контракту не буде досягнуто згоди, спір передається на вирішення Господарсьому суду міста Києва (Україна, м.Київ) у відповідності із законодавством України. Правом, яке регулює даний контракт, є матеріальне право України.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги контракт №01-1/11/2021 від 01.11.2021 як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків з поставки товару.

Як свідчать матеріали справи, на виконання контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАТОН ІНТЕРНЕНЕШНЛ" було поставлено Private enterprise "Mahirli Dogan" зварювальні електроди на суму 25 000 доларів США, на підтвердження чого позивачем надано до матеріалів справи відповідну міжнародну товарно-транспортну накладну та митну декларацію від 01.02.2022.

Проте, як вказує позивач, відповідачем розрахунку за поставлений 01.02.2022 в межах контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021 товар на суму 25 000 доларів США здійснено не було, внаслідок чого у Private enterprise "Mahirli Dogan" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАТОН ІНТЕРНЕНЕШНЛ", що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як вказувалось вище, згідно п.2.2 контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021 загальна вартість контаркту становить суму всіх партій товару, поставлених за цим контрактом відповідно відповідно до рахунків, заявок, специфікацій узгоджених сторонами, що є додатками до цього контракту.

Платежі здійснюватимуться покупцем в доларі США. Покупець повинен оплатити товар на умовах передбачених в додатках до цього контракту. Платежі за цим контрактом будуть сплачуватись відповідно до додатків до цього контракту. Датою оплати за товар вважається дата перерахування коштів, сплачених покупцем за поставлену партію товару, на розрахунковий рахунок продавця (п.п.3.1-3.4 контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021).

Даний контракт набирає чинності з дати його укладення після підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2023.

Судом було встановлено, що на виконання контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАТОН ІНТЕРНЕНЕШНЛ" було поставлено Private enterprise "Mahirli Dogan" зварювальні електроди на суму 25 000 доларів США, на підтвердження чого позивачем надано до матеріалів справи відповідну міжнародну товарно-транспортну накладну та митну декларацію від 01.02.2022.

За таких обставин, з огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що строк оплати покупцем товару, який було поставлено 01.02.2022 продавцем згідно контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021, настав.

Проте, відповідачем розрахунку за поставлений 01.02.2022 в межах контракту №01-1/11/2021 від 01.11.2021 товар на суму 25 000 доларів США здійснено не було.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.2 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Однак, всупереч наведеного вище, відповідачем обставин, які повідомлено позивачем доказово спростовано не було.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, та належних і допустимих у розумінні Господарського процесуального кодексу України доказів виконання своїх обов`язків за конктрактом №01-1/11/2021 від 01.11.2021 не надав, суд дійшов висновку щодо задоволення в повному обсязі позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТОН ІНТЕРНЕШНЛ" до Private enterprise "Mahirli Dogan" про стягнення 25 000 доларів США.

Згідно приписів ст.129 Господарського процесульного кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТОН ІНТЕРНЕШНЛ" до Private enterprise "Mahirli Dogan" про стягнення 25 000 доларів США - задовольнити повністю.

2.Стягнути з Private enterprise "Mahirli Dogan" (Туркменістан, 745180, Ахальський велаят, Бахерденський етрап, с.Гараган, код 24) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАТОН ІНТЕРНЕШНЛ" (03045, м.Київ, вул.Новопирогівська, буд.66, ) заборгованість в розмірі 25 000 доларів США та судовий збір в сумі 13713,23 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 26.10.2023.

Суддя В.В. Князьков