ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 Справа № 917/1474/23

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош, розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСТА", вул. Кленова, 31, смт Ворзель, Бучанський р-н, Київська область, 08296,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТАЛОН- ЦЕНТР", пров. Петра Ракітіна, буд.7Б, м. Кременчук Полтавська область, 39621,

про стягнення заборгованості за договором поставки

без участі представників сторін.

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІСТА" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТАЛОН- ЦЕНТР" про стягнення заборгованості за договором поставки № 19 від 22.06.2023 у розмірі 105 603, 60 грн, 2450,28 грн пені, 40 % річних - 2192,23 грн та штраф 25 % - 26 400,90 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки в частині своєчасного та в повному обсязі здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідач відзив на позов, у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк, не подав.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 07.06.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України сторони суду не надали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 17.08.2023 про відкриття провадження у справі, надіслана відповідачеві рекомендованим листом з повідомленнями на зазначену в позовній заяві адресу, повернулася до суду з відміткою поштового відділення: "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (така ж правова позиція викладена у постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17).

Відповідно до частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, зазначена ухвала вважається врученою.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У зв`язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Під час розгляду справи суд дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 2 статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

22.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Віста" (Постачальник) та ТОВ "Еталон Центр" (Покупець) уклали договір поставки № 19.

Відповідно до пункту 1.1договору, Постачальник зобов`язувався передати у зумовлені строки Покупцеві товар, а Покупець зобов`язувався прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору ТОВ "Віста" поставило ТОВ "Еталон Центр" товар на загальну суму 105 603,60 грн що підтверджується:

1) видатковою накладною № 1804 від 05.07.2023 та товарно-транспортною накладною № Р1804 від 05.07.2023 на суму 24 414,60 грн;

2) видатковою накладною № 1882 від 12.07.2023 та товарно-транспортною накладною № Р1882 від 12.07.2023 на суму 40 824,00 грн;

3) видатковою накладною № 1972 від 19.07.2023 та товарно-транспортною накладною № Р1972 від 19.07.2023 на суму 36 225,00 грн;

4) видатковою накладною № 1973 від 19.07.2023 та товарно-транспортною накладною № Р1973 від 19.07.2023 на суму 4 140,00 грн.

Відповідно до пункту 7.1 договору, Покупець повинен сплатити кошти за поставлений товар не пізніше 14 (чотирнадцяти) днів від дня поставки товару Постачальником, шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок Постачальника вказаний у реквізитах цього договору.

Проте, порушуючи умови договору, відповідач не сплатив кошти за поставлений товар.

Отже сума основного боргу за договором, на день звернення до суду з цим позовом та станом на час розгляду справи, становить 105 603,60 грн.

Пунктом 8.2 договору сторони погодили, що за прострочення в оплаті Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент сплати пені, за кожен день прострочення, а у випадку прострочення більше ніж на 10 календарних днів додатково сплачує штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості.

Пунктом 8.5 договору сторони обумовили, що за невиконання грошових зобов`язань за цим договором винна сторона, яка порушила своє зобов`язання, за вимогою іншої сторони сплачуватиме їй 40 % річних від простроченої суми.

Відповідно до розрахунків здійснених позивачем, заборгованість ТОВ "Еталон Центр" складається з наступного:

1) за видатковою накладною № 1804 від 05.07.2023 - з 20.07.2023 до 15.08.2023 (з урахування періоду відстрочення платежу 14 днів):

- із основного боргу за договором - 24 414,60 грн,

- пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ - 826,75 грн,

- 40 % річних - 722,40 грн,

- 25 % штраф - 6 103,65 грн,

що разом становить 32 067,40 грн;

2) за видатковою накладною №1882 від 12.07.2023 - з 27.07.2023 до 15.08.2023 (з урахування періоду відстрочення платежу 14 днів):

- із основного боргу за договором - 40 824,00 грн,

- пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ - 990,96 грн,

- 40 % річних - 894,77 грн,

- 25 % штраф - 10 206,00 грн,

що разом становить 52 915,73 грн;

3) за видатковою накладною № 1972 від 19.07.2023 - з 03.08.2023 до 15.08.2023 (з урахування періоду відстрочення платежу 14 днів):

- із основного боргу за договором - 36 225,00 грн,

- пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ - 567,69 грн,

- 40 % річних - 516,08 грн,

- 25 % штраф - 9 056,25 грн,

що разом становить 46 365,02 грн;

4) за видатковою накладною № 1973 від 19.07.2023 - з 03.08.2023 до 15.08.2023 (з урахування періоду відстрочення платежу 14 днів):

- із основного боргу за договором - 4 140,00 грн,

- пені у вигляді подвійної облікової ставки НБУ - 64,88 грн,

- 40 % річних - 58,98 грн,

- 25 % штраф - 1 035,00 грн,

що разом становить 5 298,86 грн;

Отже, за розрахунком позивача, загальна сума заборгованості за всіма видатковими накладними, з урахуванням матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, становить 136 647,01 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі - продажу.

Згідно зі статтею 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтями 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Позивач виконав в повному обсязі свої зобов`язання з поставки товару, що підтверджується підписаними представниками сторін видатковими накладними

Доказів того, що відповідач виконав зобов`язання з оплати поставленого товару у строк визначений договором в повному обсязі матеріали справи не містять.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність, передбачених чинним законодавством правових, підстав для стягнення з відповідача вартості поставленого товару в розмірі 105 603,6 грн.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 2 450,28 грн пені (826,75 грн за видатковою накладною № 1804 від 05.07.2023 - з 20.07.2023 до 15.08.2023; 990,96 грн за видатковою накладною №1882 від 12.07.2023 - з 27.07.2023 до 15.08.2023; 567,69 грн за видатковою накладною №1972 від 19.07.2023 - з 03.08.2023 до 15.08.2023; 64,88 грн за видатковою накладною № 1973 від 19.07.2023 - з 03.08.2023 до 15.08.2023).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені правові наслідки порушення зобов`язання, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (пункт 6 статті 231 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Частиною 2 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2 договору сторони погодили, що за прострочення в оплаті Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент сплати пені, за кожен день прострочення, а у випадку прострочення більше ніж на 10 календарних днів додатково сплачує штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості.

Перевіривши розрахунок пені за період, визначений позивачем, суд встановив, що розрахунок є правильним, тому вимога про стягнення пені в розмірі 2 450,28 грн підлягає задоволенню.

Також, позивач заявив до стягнення з відповідача 2 192,23 - 40 % річних (722,40 грн за видатковою накладною № 1804 від 05.07.2023 - з 20.07.2023 до 15.08.2023; 894,77 грн за видатковою накладною №1882 від 12.07.2023 - з 27.07.2023 до 15.08.2023; 516,08 грн за видатковою накладною №1972 від 19.07.2023 - з 03.08.2023 до 15.08.2023; 58,98 грн за видатковою накладною № 1973 від 19.07.2023 - з 03.08.2023 до 15.08.2023).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку, поданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 2 192,23 річних 40 % річних, суд дійшов висновку, що розрахунок є правильним, тому вимога про стягнення зазначеної суми підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 26 400,9 грн - 25 % штрафу (6 103,65 грн за видатковою накладною № 1804 від 05.07.2023; 10 206,00 грн за видатковою накладною №1882 від 12.07.2023; 9 056,25 грн за видатковою накладною № 1972 від 19.07.2023; 1 035,00 грн за видатковою накладною № 1973 від 19.07.2023).

Проте Пунктом 8.2 договору сторони погодили, що за прострочення в оплаті Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент сплати пені, за кожен день прострочення, а у випадку прострочення більше ніж на 10 календарних днів додатково сплачує штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості, а не 25 %, як стверджує позивач.

Позивач не обґрунтував підстав заявлення до стягнення 25 % штрафу в той час як в договорі передбачено 20 % від суми заборгованості.

За перерахунком, здійсненим судом, до стягнення з відповідача підлягає 4 882,92 грн штрафу за видатковою накладною № 1804 від 05.07.2023, 8 164,80 грн штрафу за видатковою накладною № 1882 від 12.07.2023, 7 245,00 грн штрафу за видатковою накладною № 1972 від 19.07.2023 та 828,00 грн штрафу за видатковою накладною № 1973 від 19.07.2023. Всього 21 120,72 грн штрафу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТАЛОН- ЦЕНТР" (пров. Петра Ракітіна, буд.7Б, м. Кременчук Полтавська область, 39621, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІСТА" (вул. Кленова, 31, смт Ворзель, Бучанський р-н, Київська область, 08296, ) 105 603,60 грн основного боргу, 2 450,28 грн пені, 2 192,23 - 40 % річних, 21 120,72 грн - 20 % штрафу та 2 791,88 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя Дмитро СІРОШ