ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" жовтня 2023 р. Справа № 924/575/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В. при секретарі судового засідання Мироненко Н.М., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ"

до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго"

про стягнення 350307,16 грн. інфляційних втрат, 64828,91 грн. 3% річних

за участю представників:

позивача: Михайлич Р.А. (в режимі відеоконференції);

відповідача: Чуловський В.В.

У судовому засіданні 05.10.2023р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", відповідно до якої просить стягнути з відповідача 415136,07 грн. заборгованості, з яких 350307,16 грн. інфляційних втрат (за березень 2020р. - лютий 2023р.), 64828,91 грн. 3% річних (за період з 01.03.2020р. по 28.02.2023р.) у зв"язку із невиконанням відповідачем своїх зобов"язань, встановлених у рішенні господарського суду Хмельницької області від 05.11.2018р. у справі № 924/672/18.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує, зокрема на те, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.11.2018р. у справі № 924/672/18 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 545840,54 грн. інфляційних втрат, 164484,24 грн. 3% річних задоволено та вирішено стягнути з публічного акціонерного товариством "Хмельницькобленерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" 545840,54грн. інфляційних втрат, 164484,24 грн. 3% річних, 10654,88 грн. витрат по оплаті судового збору.

В подальшому, 13.08.2019р. старшим державним виконавцем Другого відділу ДВС міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області № 924/672/18 у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_1.

Посилаючись на положення ст.ст. 526, 610, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач вказує на те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, як стверджує позивач, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.05.2018р. в справі № 914/1487/17, від 20.06.2018р. у справі № 905/2135/17).

Крім того, посилаючись на положення ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України, ч. 1 ст. 598, ст.ст. 599, 604 ЦК України позивач зазначив, що з аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

При цьому, позивач посилається на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019р. в справі № 916/190/18.

Таким чином, позивач зауважив, що у разі, коли судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Разом з тим, відзначено, що судовими рішеннями фактично тільки фіксується належна до стягнення сума боргу, однак, наявність такого рішення не припиняє грошових зобов`язань відповідача та не позбавляє позивача права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить задовольнити позов.

У відзиві на позов, поданому 06.07.2023р. відповідач проти позову заперечує відзначивши, зокрема таке.

В порушення ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74, ст. 76, ч. 1 ст. 77 ГПК України позивач не надав належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, про які зазначено в позові, до позову не додано відповідних оригіналів та (або) належним чином завірених копій документів, відповідно до яких у позивача виникло право вимоги, а у відповідача - обов`язку задоволення такої вимоги.

Також, відповідач звертає увагу на те, що 3% річних та інфляційні нарахування здійснено щодо суми, яка стягнута з АТ "Хмельницькобленерго" на підставі рішення суду від 05.11.2018р. по справі №924/672/18 і позивачем пред`явлено до виконання відповідний судовий наказ до виконавчої служби.

Крім того, зауважено, що Законом України "Про виконавче провадження" не передбачається добровільне виконання рішень суду, згідно яких належить стягнути кошти із боржника на користь стягувана.

Зважаючи на викладене вбачається, що обов`язок щодо виконання рішень суду покладається на Державну виконавчу службу, до якої подано виконавчий лист.

Разом з тим, як вказує відповідач, законодавством України не передбачено добровільне виконання рішень суду для подібних категорій справ, а також відсутня відповідальність за відмову від добровільного виконання подібних рішень. Відтак, в силу зупинення примусового виконання рішення суду, зупиняється і обов`язок щодо виконання зобов`язання боржника до припинення обставин, які зумовили таке зупинення. Оскільки строк виконання зобов`язання зупинено, відсутні підстави притягнення до відповідальності боржника за невиконання такого зобов`язання.

Також, зазначено, що у випадку встановлення судом за результатами розгляду даної справи порушення прав позивача, які підлягають захисту, АТ "Хмельницькобленерго" заявляє клопотання про зменшення розміру 3% річних та інфляційних, при цьому вказуючи на те, що 10.01.2023р. Державною виконавчою службою поновлено вчинення виконавчих дій щодо стягнення згідно судового наказу №924/672/18 від 14.02.2019р. та 10.03.2023р. -прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із сплатою боргу. Тобто, сума боргу, що підлягала стягненню на користь позивача на момент пред`явлення цього позову - сплачена в повному обсязі.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто, має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора, (п. 8.33. Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020р. у справі №902/417/18).

Крім того, відзначено, що акціонерне товариство "Хмельницькобленерго" створено на підставі рішення загальних зборів акціонерів шляхом перетворення державного енергопостачального підприємства "Хмельницькобленерго" у державну акціонерну енергопостачальну компанію "Хмельницькобленерго" з подальшими перейменуваннями у публічне акціонерне товариство та акціонерне товариство "Хмельницькобленерго". АТ "Хмельницькобленерго" є невід`ємною частиною об`єднаної енергетичної системи України та відноситься до стратегічно важливих підприємств держави, статутний капітал якого поділений на прості іменні акції, 70,01% з яких належить державі Україна.

Разом з тим, зауважено, що порушення виконання зобов`язань за рішенням суду не завдало збитків позивачу. До позову не надано докази понесення позивачем збитків.

Внаслідок запровадження посилених протиепідемічних заходів у зв`язку із поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, у АТ "Хмельницькобленерго" зменшились надходження грошових коштів від споживачів за надані послуги з розподілу електричної енергії. В зв`язку з цим, впали фінансові показники, що призвело до погіршення фінансового стану товариства.

Крім того, як стверджує відповідач, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби, та протягом 30 днів з дня його відміни, забороняється нарахувати та стягувати неустойки (штрафи або пеню) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги та припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі.

Такі норми передбачено прикінцевими положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби". Постачання і розподіл електричної енергії відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" належить до комунальних послуг.

Таким чином, як вважає відповідач, позивач здійснив нарахування за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачу. В свою чергу, АТ "Хмельницькобленерго" позбавлене можливості нарахувати та стягувати неустойки (штрафи або пеню), 3% річних та інфляційні нарахування за несвоєчасне здійснення платежів споживачами.

Разом з тим, відзначено, що сплата нарахованих 3% річних та інфляційних нарахувань може значним чином погіршити фінансовий стан товариства та призвести до неможливості виплат заробітних плат працівникам, які працюють у товаристві, а також до інших тяжких наслідків.

Крім того, зауважено, що діяльність відповідача є соціально-значимою, оскільки як оператор системи розподілу відповідач забезпечує діяльність важливих соціальних об`єктів.

Відтак, з метою запобігання настанню негативних наслідків для сторін, виходячи із принципу збалансованості інтересів обох сторін та враховуючи специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, відповідач вважає, що у разі задоволення позовних вимог позивача, є необхідність зменшити розмір 3% річних та інфляційних.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить відмовити у позові, а у разі встановлення за результатами розгляду даної справи порушення прав позивача, які підлягають захисту - зменшити розмір 3% річних та інфляційних втрат до однієї гривні по кожному з видів стягнення.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.11.2018р. по справі №924/672/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 545840,54 грн. інфляційних втрат, 164484,24 грн. 3% річних позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 545840,54 грн. інфляційних втрат, 164484,24 грн. 3% річних задоволено та ухвалено: стягнути з публічного акціонерного товариством "Хмельницькобленерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" 545840,54 грн. інфляційних втрат, 164484,24 грн. 3% річних, 10654,88 грн. витрат по оплаті судового збору.

Як встановлено у рішенні, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача 545840,54 грн. інфляційних втрат (за період з жовтня 2017 по червень 2018), 164484,24 грн. 3% річних (за період з 18.10.2017р. по 24.07.2018р.). Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він є переможцем конкурсних торгів на закупівлю послуг, проведених ПАТ "Хмельницькобленерго", однак останнє, незважаючи на неодноразові звернення ТОВ "ЗК "ПРИВАТ", направлення проекту договору та інші дії, спрямовані на укладення договору, ухиляється від його укладення, тоді як обов`язковість його укладення передбачено законодавством України.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р. по справі №924/949/16 частково було задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" до публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про визнання договору про закупівлю укладеним 23.09.2016р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" проекту цього договору. Визнано укладеним з дня набрання законної сили рішенням договір про закупівлю між товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" та публічним акціонерним товариством "Хмельницькобленерго" на умовах поданого товариством з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ". Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2017р. було залишено без задоволення касаційну скаргу ПАТ "Хмельницькобленерго", а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017р. та рішення господарського суду Хмельницької області від 22.02.2017р. по справі №924/949/16 - без змін.

Як встановлено рішенням господарського суду Хмельницької області від 21 лютого 2018 року у справі №924/1048/17 (залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.06.2018) відповідно до п. 1.1. договору про закупівлю виконавець (ТОВ "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ") зобов`язується виконати з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальні роботи (далі - роботи) комплекс земельно-кадастрових робіт з оформлення права користування земельними ділянками для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів електричних мереж публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

14.02.2019р. на виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.11.2018р. по справі № 924/672/18 видано наказ про примусове виконання рішення про стягнення з акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (м. Хмельницький, вул. Храновського, 11а, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (м. Київ, вул. Макіївська, 7, кв. 165, ) 545840,54грн. (п`ятсот сорок п`ять тисяч вісімсот сорок гривень 54 коп.) інфляційних втрат, 164484,24 грн. (сто шістдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири гривні 24 коп.) 3% річних, 10654,88 грн. (десять тисяч шістсот п`ятдесят чотири гривні 88 коп.) витрат по оплаті судового збору.

13.08.2019р. старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Хованець І.О. при розгляді заяви про примусове виконання наказу Господарського суду Хмельницької області, виданого 14.02.2019р. про стягнення коштів в сумі 720979,66 грн. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1.

10.01.2023р. старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчевич Г.О. при примусовому виконанні наказу Господарського суду Хмельницької області, виданого 14.02.2019р. про стягнення коштів в сумі 720979,66 грн. винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій ВП № НОМЕР_1, відповідно до якої постановлено: поновити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області, виданого 14.02.2019р. про стягнення коштів в сумі 720979,66 грн.

При цьому, встановлено, що 13.08.2019р. винесена постанова про зупинення вчинення виконавчих дій.

10.03.2023р. старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчевич Г.О. при примусовому виконанні наказу Господарського суду Хмельницької області, виданого 14.02.2019р. про стягнення коштів в сумі 720979,66 грн. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, відповідно до якої постановлено: виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області, виданого 14.02.2019р. про стягнення коштів в сумі 720979,66 грн. закінчити; припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення. Як встановлено у постанові, борг сплачено.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, господарського суду Хмельницької області від 05.11.2018р. по справі №924/672/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 545840,54 грн. інфляційних втрат, 164484,24 грн. 3% річних позов товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват" до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" про стягнення 545840,54 грн. інфляційних втрат, 164484,24 грн. 3% річних задоволено та ухвалено: стягнути з публічного акціонерного товариством "Хмельницькобленерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" 545840,54 грн. інфляційних втрат, 164484,24 грн. 3% річних, 10654,88 грн. витрат по оплаті судового збору.

За приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 5 ст. 11 ЦК України передбачено, що у випадках встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином, з моменту набрання законної сили рішенням суду про стягнення у боржника виникає нове зобов`язання на підставі судового рішення та вказаних вище ст.ст. 11 та 509 ЦК України, а саме зобов`язання зі сплати стягнутих сум на користь кредитора. Таке зобов`язання у розумінні Цивільного кодексу України є грошовим, а тому у разі прострочення його виконання на нього також поширюється дія ст. 625 ЦК України. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №910/3692/18.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами ч.1 ст. 193 ГК України.

За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

З наведених вище норм права вбачається, що якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 травня 2018 року в справі № 914/1487/17, від 20 червня 2018 року у справі № 905/2135/17).

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання, відповідно, нарахування інфляційних втрат за наступний період необхідно здійснювати позивачем з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця.

Відповідач у відзиві на позов просить про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, що підлягатимуть до стягнення, з підстав, що викладені у відзиві на позов.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2020 у справі №912/855/19 вказано, що враховуючи положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання. Інфляційна складова боргу не підлягає зменшенню на підставі ст. 233 ГК України та ст. 551 ЦК України, оскільки інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.10.2021р. у справі № 910/8396/21, від 07.09.2022р. у cправі № 910/9911/21.

Відтак, суд не вбачає підстав для зменшення 3% річних та інфляційних втрат.

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними вимоги позивача, відтак, позов підлягає задоволенню.

Судові витрати згідно зі ст. 129 ГПК України підлягають покладенню на відповідача. Повний текст рішення, враховуючи зміст ст.233 ГПК Украни (за вирахуванням при цьому періоду виконання суддею обов`язків, передбачених ч.8 ст.56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів») остаточно складено у 6-ий робочий день після оголошення вступної та резолютивної частин рішення, тобто 20.10.2023р.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (місто Хмельницький, вулиця Храновського, будинок 11А, ідентифікаційний код 22767506) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "ПРИВАТ" (місто Київ, вулиця Макіївська, будинок 7, квартира 165, ідентифікаційний код 36292257) 350307,16 грн. інфляційних втрат, 64828,91 грн. 3% річних, 6227,04 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 20.10.2023р.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (04114, м. Київ, вул. Макіївська, буд. 7, кв. 165); 3 - відповідачу (29016, м. Хмельницький, вул. Храновського, буд. 11а).

Ел. адреси:

позивачу

відповідачу