ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"20" жовтня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/790/23
Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову від 19.10.2023 вх. №02.3.1-02/7336/23 у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтрейд-2007», м. Ужгород
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські будівельні системи», м. Луцьк
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ужгород - маркет", м. Луцьк
про стягнення 801 988,78 грн,
Позивач заявив позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Українські будівельні системи» про стягнення 801 988,78 грн. заборгованості за Договорами будівельного підряду № 0206 від 02.06.2022 та № 1602 від 16.02.2023, в т.ч. заборгованості за виконані роботи у розмірі 750 694,73 грн., пені у розмірі 51 294,05 грн. Позов заявлено з посиланням на статті 173, 193 Господарського кодексу України, статті 509, 530, 626, 629, 837, 853, 854, 857, 882 Цивільного кодексу України.
Ухвалою суду від 28.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
04.10.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача.
Разом із відзивом на позовну заяву на адресу суду надійшла заява проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від 27.09.2023 року.
Ухвалою суду від 09.10.2023 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №907/790/23 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
19.10.2023 від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 02.3.1-02/7336/23), в якій він просить суд заборонити відповідачу ТОВ «Українські будівельні системи», третій особі ТОВ "Ужгород - маркет", а також іншим особам вчиняти певні дії, а саме: будівництво об`єкту «Нове будівництво. Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудованими приміщеннями комерційного призначення» за адресою Закарпатська область, м. Ужгород, вул. 8 Березня, 56 (І черга будівництва, перший пусковий комплекс та другий пусковий комплекс).
Розглянувши подану заяву, суд дійшов наступних висновків.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом наведеної норми, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.
З урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Достатньо обґрунтованими для забезпечення позову є підтверджені доказами фактичні обставини, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Ефективність правосуддя залежить і від виконання судового рішення.
Звертаючись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає наступне: відповідно до п. 8.4.3.2 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», відповідальні конструкції підлягають прийманню у процесі будівництва до закриття їх подальшими роботами зі складанням акта проміжного прийняття цих конструкцій за формою, наведеною у додатку Г. Пунктом 8.4.3.4 визначено, що в усіх випадках забороняється виконання наступних робіт до підтвердження відповідної якості виконання попередніх прихованих робіт та відповідальних конструкцій. Таким чином, заявник вважає, що виконання наступних видів робіт унеможливлює проведення експертизи попередньо проведених робіт.
Як вбачається із позовної заяви, предметом позову є вимога про стягнення 801 988,78 грн заборгованості за Договорами будівельного підряду № 0206 від 02.06.2022 та № 1602 від 16.02.2023. При цьому, суд відзначає, що наявність/відсутність обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд встановлює під час розгляду справи по суті.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 916/1572/19).
При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.
Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.
При цьому, вжиття таких заходів є правом господарського суду. Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд діє за внутрішнім переконанням на підставі та у відповідності з вимогами чинного законодавства.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Розглянувши подану заяву суд дійшов висновку, що застосування такого заходу забезпечення позову як заборона відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії (будівництво об`єкту), призводить до блокування господарської діяльності відповідача, і за умови недоведеності наявності порушення прав заявника свідчить про його неспівмірність та порушуватиме збалансованість інтересів сторін справи.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.
З огляду на викладене, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд дійшов висновку, що заявник не подав доказів наявності фактичних обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вбачає відсутність достатніх підстав для задоволення заяви.
На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на позивача.
Керуючись ст.ст. 136-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтрейд-2007» про забезпечення позову від 19.10.2023 вх. №02.3.1-02/7336/23 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, встановленому розділом IV Господарського процесуального кодексу України до Західного апеляційного господарського суду.

Суддя Л.В. Андрейчук