ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1442/22
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №5

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Турук Д.В.,

за участю представників учасників судового процесу:

від ТОВ «ЕК Викеркаар»: Легка О.Ю. за довіреністю;від ТОВ «СМА Лоджистик»: не з`явився;від ОСОБА_1 : Калаянов І.В., за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЕК Викеркаар

на ухвалу Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником

від 15 серпня 2023 року (повний текст складено 18.08.2023)

у справі №916/1442/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕК Викеркаар

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СМА Лоджистик

про стягнення 1 492 093, 70 грн.

особа, стосовно якої подано заяву: ОСОБА_1

суддя суду першої інстанції: Смелянець Г.Є.,

місце винесення ухвали: м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Учасники процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 17.10.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 у справі №916/1442/22, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023, позов Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «ЕК Викеркаар» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «СМА Лоджистик» (відповідач) про стягнення з останнього на користь позивача 1 492 093,70 грн. задоволено. Крім того, з ТОВ «СМА Лоджистик» стягнуто витрати по сплаті судового збору у сумі 22 381,40 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 07.02.2023, у зв`язку з чим, на виконання останнього 08.02.2023 судом видано виданий відповідний наказ.

13.07.2023 від ТОВ ЕК Викеркаар до Господарського суду Одеської області надійшла заява (вх.№2-1053/23) про звернення стягнення на грошові кошти ОСОБА_1 , яка має заборгованість перед боржником - ТОВ СМА Лоджистик у розмірі 100 000,00 грн., згідно з договором купівлі-продажу №8047/2022/3484659 транспортного засобу від 29.10.2022, в рахунок погашення заборгованості, згідно з рішенням Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 у справі №916/1442/22.

В обґрунтування відповідної заяви позивач посилається на наступне:

- наявність заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ СМА Лоджистик підтверджується укладеним між ТОВ СМА Лоджистик (Покупець) і ОСОБА_1 (Продавець) договором купівлі-продажу транспортного засобу №8047/2022/3484659 від 29.10.2022, згідно з яким Продавець зобов`язується передати у власність Покупця транспортний засіб MITSUBISHІ, модель OUTLANDER 2017 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 . Згідно з п.3 договору за домовленістю сторін ціна ТЗ складає 100 000,00 грн;

- за запитом приватного виконавця було встановлено, що ТОВ «СМА Лоджистик» має рахунки у банках: АТ Сенс Банк, ПАТ Банк Восток, АТ КБ ПриватБанк, проте, на жоден з цих рахунків, грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. у період з 01.10.2022 по 23.02.2023 не надходили, про що свідчать відповідні банківські виписки;

- станом на 28.06.2023 розмір заборгованості ТОВ СМА Лоджистик перед ТОВ Викеркаар становить 1 272 690,05 грн., що вбачається з відповіді приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В.;

- договір купівлі-продажу транспортного засобу, який ніким не оспорюються, може підтверджувати існування заборгованості (якщо оплата згідно з договором не надходила), яка, в свою чергу може бути стягнута в порядку ст. 336 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.08.2023 у справі №916/1442/22 у задоволенні заяви ТОВ ЕК Викеркаар про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником за вх.№2-1053/23 від 13.07.2023, відмовлено.

У вказаній ухвалі суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність заявником обставин, які є підставою для задоволення вимог позивача, виходячи з положень статей 13, 76, 79 господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю ЕК Викеркаар звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.08.2023 у справі №916/1442/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЕК Викеркаар про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, задовольнити та стягнути заборгованість, згідно з рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 у справі №916/1442/22, за рахунок грошових коштів ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, ТОВ «Гранд Отель» вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування усіх обставин справи.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам заяви позивача про звернення стягнення на грошові кошти ОСОБА_1 та полягають у тому, що ОСОБА_1 не підтверджено належними доказами твердження про те, що грошові кошти за договором купівлі-продажу транспортного засобу від 29.10.2022 №8047/2022/3484659 були сплачені останньою в будь-якій формі: готівковій або безготівковій.

Зокрема, Акт звіряння розрахунків від 2910.2022 зарахування розрахунків не є розрахунковим документом, касовим ордером та не засвідчує факт сплати вартості транспортного засобу на користь ТОВ «СМА Лоджистик». Разом з цим, законодавством чітко встановлено, що особі, які придбала транспортний засіб з ідентифікаційними номерами має видаватись розрахунковий документ, що засвідчує факт купівлі транспортного засобу.

Проте, всупереч п. 31 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою КМУ №1200 від 11.11.2009, ОСОБА_1 копії розрахункового документа про оплату відповідачу суму коштів в розмірі 100 000,00 грн. до суду не надано.

На переконання апелянта, підписанням договору купівлі-продажу від 29.10.2022 №8047/2022/3484659 не підтверджується виконання сторонами своїх обов`язків, зокрема обов`язку ОСОБА_1 сплатити відповідну суму коштів, оскільки пунктом 2.1. договору регулює лише порядок передачі-прийняття транспортного засобу, і не підтверджує її здійснення.

Також, апелянт звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні зареєстровані податкові накладні, які б підтверджували відповідну господарську операцію, а на сайті юконтрол (https://youcontrol.com.ua) у вільному доступі можливо переглянути фінансово-майновий стан суб`єкта малого підприємництва за 2022 рік - ТОВ «СМА Лоджистик» (який долучено до апеляційної скарги), в якому за кодом 1010 (основні засоби) зазначено, що що на початок року основні засоби відповідача складали 694,4 тис. грн.. та на кінець року - 694,4 тис. грн. Тобто, відповідно до звіту ТОВ «СМА Лоджистик» його активи (основні засоби) не змінились на кінець року після відчуження транспортного засобу.

Більш детально доводи ТОВ ЕК Викеркаар викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ЕК Викеркаар на ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.08.2023 у справі №916/1442/22 та призначено розгляд останньої на 17 жовтня 2023 року о 14:00 год.

Відзиву на апеляційну скаргу ні від ТОВ «СМА Лоджистик», ні від ОСОБА_1 до Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 04.10.2023 було задоволено заяву представника ТОВ ЕК Викеркаар адвоката Легкої О.Ю. про надання їй можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів через систему відеоконференцзв`язку EasyCon; розгляд справи №916/1442/22 вирішено здійснювати у режим відеоконферкнції.

Крім того, 17.10.2023 до початку судового засідання аналогічне клопотання було отримано судом від представника особи, стосовно якої подано заяву - адвоката Калаянова І.В., яке апеляційна колегія задовольнила шляхом долучення представника ОСОБА_1 до відеоконференцзв`язку в судовому засіданні 17.10.2023.

У вказаному судовому засіданні представники учасників справи підтримали свої позиції у даному спорі. Представник позивача наполягав на задоволенні апеляційної скарги та заяви про звернення стягнення на грошові кошти ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості відповідача перед ТОВ «ЕК Викеркаар».

Представник особи, стосовно якої подано заяву, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, з огляду на безпідставність аргументів позивача, оскільки спірна сума була сплачена ОСОБА_1 у готівковій формі і за умовами договору купівлі-продажу автомобілю, останній передається Покупцю лише після повної оплати його вартості. При цьому, матеріалами справи підтверджено реєстрацію права власності на транспортний засіб за ОСОБА_1 .

Представник ТОВ «СМА Лоджистик» в судове засідання не з`явився; про дату час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином; про причини неявки суд не повідомлено.

Згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Отже, неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті. Водночас явка сторін у судове засідання апеляційною колегією, згідно з ухвалою від 12.09.2023, обов`язковою не визнавалась.

В судовому засіданні 17.10.2023, яке проводилось в режимі відеоконференції, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

За змістом п. 28 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

12.01.2023 Господарським судом Одеської області було винесено рішення у справі №916/1442/22, яким позовні вимоги ТОВ «ЕК Викеркаар» до ТОВ «СМА Лоджистик» задоволено та стягнуто з ТОВ «СМА Лоджистик» на користь ТОВ «ЕК Викеркаар» заборгованість у розмірі 1 492 093, 70 грн.

Вказане рішення залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 17.05.2023 у даній справі.

08.02.2023 у справі №916/1442/22 Господарським судом Одеської області було видано відповідний наказ.

В процесі примусового виконання рішення, 22.02.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем С.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №71113644 щодо виконання наказу Господарського суду Одеської області від 08.02.2023 (т.3 а.с. 77-78).

З наявної в матеріалах справи Інформації про виконавче провадження за №71113644 вбачається, що виконавче провадження знаходить у відкритому стані.

Як зазначає позивач, в ході виконавчого провадження стало відомо про існування невиконаних грошових зобов`язань з боку ОСОБА_1 перед ТОВ «СМА Лоджистик», що виникли в зв`язку з укладенням між сторонами Договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Так, у матеріалах справи наявний договір купівлі-продажу транспортного засобу №8047/2022/3484659, який укладений 29.10.2022 між ТОВ СМА Лоджистик (Продавець) і ОСОБА_1 (Покупець) та згідно з яким Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві ТЗ марка MITSUBISHІ, модель OUTLANDER 2017 року випуску, колір білий, VIN НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 (т. 3 а.с. 88-89).

Умовами п.2.1. цього договору встановлено, що передача ТЗ Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна.

Відповідно до п.3.1. договору за домовленістю сторін ціна ТЗ складає 100 000,00 грн.

Згідно з п.5.1. договору Покупець зобов`язаний в порядку та на умовах, визначених цим договором сплатити Продавцеві ціна ТЗ зазначену у п.3.1. договору в порядку та на умовах визначених цим договором прийняти ТЗ.

Цей договір оформлений та підписаний сторонами в сервісному центрі 8047 РСЦ ГСЦ МВС в Київ №№8047/2022/3484659 в присутності адміністратора ОСОБА_2 , який перевірив відповідність інформації внесеної до цього договору документам, які надані сторонами.

Також у матеріалах справи наявні:

- довідка АТ КБ Приватбанк від 19.06.2023 №20.1.0.0.0/7-230616/36115, якою приватного виконавця повідомлено про запитувану інформацію про рахунки ТОВ СМА Лоджистик станом на 19.06.2023 та додатково повідомлено, що рух коштів за період з 01.10.2022 по 23.02.2023 відсутній.

- довідка АТ Сенс Банк за вих.№7500-БТ-44.2/2023 від 11.04.2023, якою приватного виконавця повідомлено про залишки коштів на рахунках ТОВ СМА Лоджистик станом на 11.04.2023 та надано виписку по рахунку № НОМЕР_4 ;

- довідка ПАТ Банк Восток, якою приватного виконавця повідомлено про облік рахунків ТОВ СМА Лоджистик та вихідний залишок станом на 23.02.2023 по відповідним рахункам, а також про те, що рух коштів по рахунку № НОМЕР_5 за період з 01.10.2022 по 23.02.2023 не відбувався.

Водночас, з боку ОСОБА_1 на підтвердження своєї правової позиції до матеріалів справи долучено:

- акт звіряння розрахунків від 29.10.2022 між ТОВ СМА Лоджистик та ОСОБА_1 , згідно з яким за результатами звіряння рахунків за проданий транспортний засіб за договором №8047 від 29.10.2020 сума за даними кредитора - 100 000,00 грн., сума за даними дебітора 100 000,00 грн., розходження суми - 0 грн., розрахунок здійснено готівковою формою (т.3 а.с. 144).

Вказаний акт підписаний сторонами та скріплений печаткою ТОВ СМА Лоджистик.

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 29.10.2022 виданий на ТЗ марка MITSUBISHІ, модель OUTLANDER 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 , власником якого зазначено ОСОБА_1 (т. 3 а.с. 189-190).

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист.

Отже, невиконання (затримка у виконанні) рішення суду, яке набрало законної сили - порушує (обмежує) основоположний правовий принцип "res judicata" та конституційне право стягувача на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України - і, таким чином, негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади в цілому.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження").

Частинами 1, 4 ст. 53 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 Господарського процесуального кодексу України.

Так, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили (ч. 1 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 8 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Відповідно до ч. 9 вказаної статті, звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, є підставою для визнання виконавчого документа, за яким боржник виступає стягувачем, таким, що не підлягає виконанню в розмірі стягнутої суми.

Тобто, особа, яка має заборгованість перед боржником, що не оспорюється нею або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили, набуває статусу боржника саме у виконавчому провадженні, розпочатому виконавцем на виконання судового рішення, в силу ухвали суду про задоволення заяви стягувача, а не в межах окремих майнових відносин між стягувачем та такою особою (такий висновок викладено у підпункті 6.11 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №910/7023/19).

Отже, виходячи з правового аналізу вищенаведених норм в їх сукупності, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, предметом дослідження суду є встановлення наявності заборгованості, яка підтверджується належними доказами, що відповідають вимогам статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду або заборгованості особи перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі №925/1048/17, від 10.07.2019 у справі №912/2199/17, від 01.08.2019 у справі №927/313/18, від 06.02.2020 у справі №913/381/18, від 17.04.2020 у справі №910/5300/17.

Проте Верховний Суд у постанові від 13.08.2021 у справі №910/20504/16 зазначив, що виходячи з положень ч. 2 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду такої заяви судам необхідно враховувати, що факт наявності заборгованості не обов`язково має бути підтверджено судовим рішенням. Якщо немає такого рішення суд має надати власну оцінку доводам заявника щодо наявності відповідної заборгованості, її розміру.

Спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент звернення особи із заявою в порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України боржник мав заборгованість перед кредитором, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначає заявник, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на момент такого звернення (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.08.2021 у справі №910/20504/16).

Аналогічна за змістом правова позиція викладена ВС у постанові від 06.07.2023 у cправі №917/234/21.

Отже, обставини беззаперечності заборгованості при розгляді відповідних заяв, встановлюються з урахуванням ст.13 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні. Тобто, цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Таким чином, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, провадження №14-400цс19; п. 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі №904/2104/19, провадження №12-57гс21).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що докази, які надані ОСОБА_3 у підтвердження відсутності заборгованості останньої перед ТОВ СМА Лоджистик, є більш вірогідними доказами, ніж надані позивачем на підтвердження зворотного.

Так, за умовами п. 2.1. договору купівлі-продажу транспортного засобу від 29.10.2022 №8047/2022/3484659, передача ТЗ Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. У матеріалах справи міститься свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 29.10.2022 за власником - ОСОБА_1 . Отже, дане свідоцтво свідчить про те, що ТЗ було передано Покупцю після його оплати вартості автомобіля у повному обсязі.

При цьому, судова колегія цілком погоджується з висновком суду першої інстанції, згідно з яким посилання ТОВ ЕК Викеркар на відсутність розрахункового документу за проданий транспортний засіб у відповідності до п. 31 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, не приймаються до уваги господарським судом, оскільки відповідальність ТОВ СМА Лоджистик за невиконання вимог вказаного Порядку щодо видачі ОСОБА_1 розрахункового документа, не входить до предмету доказування в межах розгляду відповідної заяви повивача, так само як і не входить до предмету доказування порушення вимог п. 6 розділу Порядку ІІ Положення №148 щодо перевищення обмеженого розміру готівкового розрахунку.

Наведене також спростовує доводи апелянта щодо відсутності у матеріалах справи зареєстрованих податкових накладних та посилання ТОВ «ЕК Викеркаар» на інформацію, яка міститься на сайті https://youcontrol.com.ua щодо руху активів (основних засобів) ТОВ «СМА Лоджистик» протягом 2022.

Таким чином, на момент вирішення заяви ТОВ «ЕК Викеркаар», обставини наявності заборгованості ОСОБА_1 перед Товариством з обмеженою відповідальністю «СМА Лоджистик» в розмірі 100 000,00 грн. спростовуються належними доказами, а отже, заява позивача за вх.№2-1053/23 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Отже, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що аргументи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Саме лише прагнення апелянта ще раз розглянути та оцінити ті самі обставини справи і докази в ній не є достатньою підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на наведене, апеляційний суд зазначає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЕК Викеркаар слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником від 15.08.2023 у справі №916/1442/22 - без змін.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати апелянту не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 15.08.2023 у справі №916/1442/22 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений 23.10.2023 та підписаний 25.10.2023, у зв`язку із перебуванням судді-члена колегії Колоколова С.І. у відпустці з 19.10.2023 по 24.10.2023.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.