ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

25 жовтня 2023 року Справа № 915/292/22

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" від 26.07.2023 про відстрочення виконання додаткового рішення у справі №915/292/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Квента ВК" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 18, , електронна пошта: )

до відповідача: Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, буд. 40, , електронна пошта: )

про: стягнення заборгованості,

за участі представників сторін:

від стягувача, Каленіченко С.М.

від боржника, Колодяжна Ю.А.,

встановив:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2023 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квента ВК" заборгованість в сумі 738282,60 грн, а саме: 664930,00 грн - заборгованість за поставлений товар; 7323,34 грн - 3% річних; 66029,26 грн - інфляційні втрати; 11074,24 грн - витрати по сплаті судового збору.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 09.05.2023.

Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 05.05.2023 з Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, буд. 40, , електронна пошта: ) стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квента ВК" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 18, , електронна пошта: ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22303,34 грн.

27.07.2023 Акціонерним товариством "Миколаївобленерго" подано до господарського суду заяву за вих. № 01.01/01-22-3771 від 26.07.2023 про відстрочення виконання додаткового рішення у справі №915/292/22.

Зокрема боржник просить суд відстрочити виконання додаткового рішення Господарського суд Миколаївської області від 05.05.2023 у справі №915/292/22 на один рік з дня ухвалення такого рішення.

Заяву обґрунтовано тим, що підприємство відноситься до критичної інфраструктури і на території Миколаївської області є одним з найбільш постраждалих від російської агресії підприємств і сьогочасне виконання рішення у даній справі ускладнить його фінансовий стан та фактично призведе до нездатності здійснювати фінансове забезпечення виробничої діяльності останнього, зумовить проведення процедури банкрутства, що в свою чергу через важливе соціальне значення підприємства є недопустимим заходом. Водночас відповідач наголошує на тому, що не ухиляється від виконання відповідного судового рішення, шукає способи погашення заборгованості перед позивачем, в тому числі і шляхом відстрочення виконання рішення суду.

10.08.2023 представником ТОВ "Квента ВК" подано до суду заперечення на заяву АТ "Миколаївобленерго" про відстрочення виконання додаткового рішення від 05.05.2023 у справі №915/292/22.

Представник позивача просить суд прийняти ці заперечення до розгляду та долучити до матеріалів справи, врахувати доводи позивача, викладені у запереченнях, при ухваленні рішення за заявою.

Заперечення обґрунтовано тим, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження знаходження товариства у тяжкому фінансово-економічному становищі, на підтвердження неможливості виконання додаткового рішення та наявності виключних обставин, які давали б можливість відстрочити виконання судового рішення. Позивач посилається також на те, що з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що відповідач з лютого 2022 року в судовому порядку стягує заборгованість зі споживачів послуг електричної і теплової енергії, а також є стягувачем за численними виконавчими провадженнями, що свідчить про його активну господарську діяльність.

Судом встановлено, що на виконання вимоги ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 у зв`язку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 31.05.2023, справу №915/292/22 направлено до апеляційної інстанції.

Матеріали справи №915/292/22 надійшли на адресу господарського суду Миколаївської області 12.10.2023.

Ухвалою суду від 16.10.2023 судове засідання для розгляду заяви Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" від 26.07.2023 про відстрочення виконання додаткового рішення у справі №915/292/22 призначено на 25.10.2023 о 10:00 год.

Відповідно до ч.1 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч.2 ст.331 ГПК України).

Ухвалою суду від 19.05.2023 судове засідання для розгляду заяви Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" від 16.05.2023 про відстрочення виконання рішення у справі №915/292/22 призначено на 31 травня 2023 року о 11:15 год.

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

У судовому засіданні 25.10.2023 представниця АТ "Миколаївобленерго" підтримала заяву про відстрочення виконання додаткового рішення на один рік з мотивів, які викладено у заяві, просить суд заяву задовольнити.

Представник ТОВ "Квента ВК" заперечує проти задоволення заяви відповідача з підстав, які викладені у письмових запереченнях, просить у задоволені заяви відмовити.

На підставі ст. 233 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані до заяви письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2023 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квента ВК" заборгованість в сумі 738282,60 грн, а саме: 664930,00 грн - заборгованість за поставлений товар; 7323,34 грн - 3% річних; 66029,26 грн - інфляційні втрати; 11074,24 грн - витрати по сплаті судового збору.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 09.05.2023.

Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 05.05.2023 з Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, буд. 40, , електронна пошта: ) стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квента ВК" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 18, , електронна пошта: ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22303,34 грн.

Боржник просить суд відстрочити виконання додаткового рішення Господарського суд Миколаївської області від 05.05.2023 у справі №915/292/22 на один рік з дня ухвалення такого рішення.

Заяву обґрунтовано посиланням на ст. 1, 2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Закон України «Про критичну інфраструктуру», постанову Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 1109 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури» та мотивовано тим, що території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу електричної енергії, а саме: міста Миколаєва та Миколаївської області, починаючи з 24.02.2022 постійно велись активні бойові дії, здійснювались постійні артилерійські та ракетні обстріли, наслідком яких є пошкодження мереж, підстанцій, знеструмлення цілих районів міста та області, при цьому оперативне відновлення електрозабезпечення на території здійснюється Товариством за власні кошти, що призвело до значних фінансових витрат з його боку. Фінансове підґрунтя діяльності Товариства складається із загальних показників діяльності Товариства в цілому. У зв`язку з небезпечною ситуацією, що склалась на території міста Миколаєва та Миколаївської області, пов`язаною з постійною військовою агресією російської федерації проти України, переважна більшість працівників Товариства перебувала у вимушених відпустках за межами Миколаївської області та України, що в свою чергу значно погіршило виробничу та фінансову діяльність Товариства. В контексті положень Закону України «Про критичну інфраструктуру», постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2020 № 1109 «Деякі питання об`єктів критичної інфраструктури», Товариство відноситься до об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури. Боржник наголошує, що Товариство є одним з найбільш постраждалих підприємств критичної інфраструктури від російської агресії на території Миколаївської області, що підтверджується переліком пошкодженого/знищеного майна Товариства, який наявний в матеріалах справи. Так, станом на 12.07.2023 пошкодженим/знищеним є наступне майно Товариства: енергооб`єкти (ПЛ-150кВ - 26 од.; ПЛ-110кВ - 1; ПЛ-35кВ - 99 од.; ПЛ-10(6)кВ - 197 од.; ПЛ-0,4кВ -530 од.; ПС 150/35/10(6) - 9 од.; ПС 35/10кВ - 30 од.; ТП-10(6)/0,4кВ - 203 од.), орієнтовна вартість збитків, завданих Товариству внаслідок російської агресії становить близько ,00 грн. Крім того, на сьогоднішній день по Товариству розрахунки за надані послуги з розподілу та із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії знаходяться на дуже низькому рівні, оскільки контрагенти Товариства, у зв`язку з введенням воєнного стану не сплачують виставлені рахунки. Загальна дебіторська заборгованість споживачів перед Товариством за надані послуги з розподілу електроенергії складає 160390490,00 грн. На сьогоднішній день Товариство не має можливості припиняти розподіл електричної енергії боржникам в контексті вимог Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 13.04.2022 № 148, а також п. 7.11 р. VII Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, що вкрай негативно впливає на рівень розрахунків споживачів за послуги з розподілу електричної енергії. Відповідно до Звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) Товариства за 2022, перший квартал 2023 року збиток Товариства складає 312 556 000,00 грн. Наразі фінансових можливостей Товариства ледь вистачає для виплати заробітної плати персоналу та придбання частини матеріалів, необхідних для проведення аварійно- відновлювальних робіт. Боржник наголошує, що неможливість виконання договірних зобов`язань з боку Товариства у зазначений період, пов`язана виключно з військовою агресією російської федерації, наслідком стало погіршення й без того скрутного фінансового становища Товариства. Сьогочасне виконання рішення в повному обсязі в значній мірі ускладнює фінансовий стан АТ «Миколаївобленерго» та фактично призведе до нездатності здійснювати фінансове забезпечення виробничої діяльності останнього, зумовить проведення процедури банкрутства, що в свою чергу, враховуючи важливе соціальне значення підприємства, є недопустимими заходами. У зв`язку з необхідністю дотримання безперервного виробничого циклу підприємства та для підвищення забезпечення безаварійних умов роботи, підприємством здійснюються додаткові незаплановані витрати на усунення аварійних ситуацій, які виникають на об`єктах електромереж, які потребують залучення значних коштів для їх відновлення. Боржник також зазначає, що 16.05.2023 державним виконавцем ВДВС винесено постанову про арешт коштів Товариства. У зв`язку з арештом рахунків, робота АТ «Миколаївобленерго» повністю заблокована. Товариство не може здійснювати ніяких фінансових операцій, в тому числі розрахунки на ринку електричної енергії, закупівлю паливо-мастильних матеріалів для забезпечення роботи технологічного транспорту, закупівлю спецодягу для працівників Товариства, які безпосередньо виконують роботи в електроустановках, закупівлю матеріалів на відновлювальні роботи. Також Товариство не може виконувати інші договірні зобов`язання перед контрагентами. Крім того, у випадку аварійної ситуації. Товариство не зможе забезпечити оперативне відновлення електрозабезпечення та пошкодженого електрообладнання на території Миколаївської області, так як відновлення електрозабезпечення здійснюється Товариством за власні кошти, доступ до яких заблоковано органами державної виконавчої служби. Таким чином вірогідність, що область залишиться без надійного електрозабезпечення надто висока. Відстрочення виконання додатково рішення має для Товариства важливе значення. Відповідач жодним чином не ухиляється від виконання рішення суду, а навпаки шукає способи погашення заборгованості перед позивачем, в тому числі і шляхом відстрочення виконання рішення суду.

Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції.

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції ("Іммобільяре Саффі проти Італії", заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на території України, зокрема Миколаївської області, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений воєнний стан строком на 30 діб, постійно продовжується.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочення або розстрочення виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Тобто, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Відповідно до положень статей 13, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розглянувши подану заяву та дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, суд зазначає, що на підтвердження викладених в заяві обставин відповідачем надано такі документи: копію листа Торгово-промислової палати України 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким визнано військову агресію російської федерації проти України форс-мажорними обставинами (обставини непереборної сили) та підтверджено, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для всіх суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, виконання якого настало згідно з умовами договору і виконання відповідно якого стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили); копію переліку пошкоджених об`єктів критичної інфраструктури АТ "Миколаївобенерго" станом на 12.07.2023, копію інформації по АТ "Миколаївобленерго" про надходження коштів послуг по розподілу електричної енергії за червень 2023 року, копію звіту про фінансові результати за 2022 рік та 1 квартал 2023.

Під час прийняття рішення по даній справі та при розгляді даної заяви судом також досліджувався ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Так, судом враховано, що несвоєчасне погашення заборгованості перед стягувачем сталося у зв`язку із обставинами, що є наслідком пошкодження/знищення майна підприємства в результаті російської агресії на території Миколаївської області та необхідністю його відновлення за власний рахунок, наявністю дебіторської заборгованості споживачів перед Товариством за надані послуги з розподілу електроенергії в сумі 160390490,00 грн, товариство відноситься до об`єктів критичної інфраструктури паливно-енергетичного сектору критичної інфраструктури та має важливе соціальне значення для забезпечення безперервного виробничого циклу.

Таким чином, враховуючи понесені від військової агресії збитки та матеріальний стан, у якому опинилось підприємство відповідача, необхідність проведення ремонтних робіт об`єктів, зруйнованих внаслідок військової агресії, з метою дотримання суспільного інтересу у відновлені сталого енергопостачання, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, наведені у заяві про відстрочення виконання рішення суду на один рік, в частині наявності підстав для відстрочення судового рішення.

Разом з тим, враховуючи необхідність дотримання інтересів як боржника так і стягувача, відсутність переконливих доводів на підтвердження того, що належним строком відстрочення виконання судового рішення про стягнення грошової суми, яка, як витікає з фінансових документів боржника вочевидь не є для нього надмірно обтяжливою, є максимально визначений процесуальним законом строк, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення поданої заяви строком на шість місяців.

Суд звертає увагу, що передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє відповідача (заявника) від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог позивача, проте надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін;

Доводи позивача про те, що відповідач веде активну господарську діяльність і відсутні докази того, що він знаходиться у тяжкому фінансово-економічному становищі, судом не приймаються до уваги, оскільки тяжкий майновий стан відповідача та існування виняткових негативних обставин базуються на доказах, наявних в матеріалах справи. При цьому той факт, що відповідач стягує в судовому порядку заборгованість з споживачів у численних судових справах та виконавчих провадженнях, підтверджує ті обставини, що відповідач відновлює таким чином своє майнове становище для можливості виконання власних зобов`язань, зокрема рішень у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача 26.07.2023 про відстрочення виконання додаткового рішення у справі на шість місяців з дня ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 232, 233, 234, 235, 244, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Заяву Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" від 26.07.2023 про відстрочення виконання додаткового рішення у справі №915/292/22 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання додаткового рішення Господарського суду Миколаївської області від 05.05.2023 у справі №915/292/22 на шість місяців з дня ухвалення додаткового рішення.

3. Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

4.Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, п.п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.10.2023.

Суддя В.О.Ржепецький