ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3590/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16 А, )
до Приватного підприємства "Стандарт вкуса" (63522, Харківська область, Чугуївський район, с. Стара Покровка, вул. Садова, 5, )
про стягнення 54 899,79грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 2 746,67грн лізингових платежів, 29 016,23грн пені, 7 299,99грн збитків від інфляції, 15 012,90грн 25% річних, 824,00грн штрафу, а також покласти на відповідача судовий збір за подання позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору фінансового лізингу № 20-20-67ств-фл/208 від 12.05.2020 в частині здійснення своєчасної оплати лізингових платежів, з посиланням на норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Ухвалою суду від 15.08.2023 позовну заяву Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" залишено без руху. Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

28.08.2023 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 29.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання.

Відповідач про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження повідомлений судом належним чином, ухвала про відкриття провадження отримана відповідачем 09.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи.

Проте, відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений строк не скористався.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від учасників справи не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

12.05.2020 між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (позивач) та Приватним підприємством "Стандарт вкуса" (відповідач) укладено Договір фінансового лізингу № 20-20-67 ств-фл/208 (далі - Договір), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, позивач зобов`язався набути у власність у постачальника предмет лізингу, відповідно до встановлених відповідачем специфікацій та умов і передати його (предмет лізингу) за плату (лізингові платежі) у користування відповідачу на визначений у цьому договорі строк не менше одного року.

У п.1.2 договору сторони погодились з тим, що Специфікацією та умовами предмета лізингу є найменування, кількість, тип, модель, марка, інші технічні характеристики, вартість предмета лізингу, а також найменування виробника (постачальника) предмета лізингу, що визначені у додатках до цього договору "Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу".

Відповідно до п.3.4.3 Договору відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов Договору.

За умовами п.4.2 Договору, з моменту підписання Акту відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати позивачу лізингові платежі, що включають: відшкодування вартості Предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем вартості Предмета лізингу (п. 4.2.1 Договору); комісію за організацію лізингової операції в розмірі 2 (двох) відсотків від вартості Предмету лізингу відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість, яка сплачується одночасно із сплатою першого, другого та третього лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу та комісії за супроводження Договору згідно з Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього Договору (п. 4.2.2 Договору); комісію за супроводження Договору в розмірі 16 відсотків річних від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими лізинговими платежами вартості Предмета лізингу, відповідно до законодавства України щодо оподаткування податком на додану вартість (п. 4.2.3 Договору).

Черговість сплати лізингових платежів у частині відшкодування вартості Предмета лізингу кратна 3 місяцям. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання Акта. Перший лізинговий платіж у частині відшкодування вартості Предмета лізингу сплачується через три місяці з дати підписання Акта, подальші платежі - через кожних 3 місяці. Черговість сплати лізингових платежів у частині комісії за супроводження Договору кратна 1 місяцю. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання Акта. Перший лізинговий платіж сплачується через 1 місяць з дати підписання Акта, подальші платежі - через кожен 1 місяць (п. 4.3 Договору).

За умовами п. 4.4 Договору, розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюється Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього Договору.

У п.5.1 Договору предмет лізингу передається відповідачу за актом, за умови перерахування платежу у розмірі та в порядку, визначеному п.4.1 договору, та (за необхідності) у разі укладення забезпечувального (забезпечувальних) договору (договорів) відповідно до розділу 3 цього договору.

Предмет лізингу протягом всього строку дії цього договору є власністю позивача (п.5.2 Договору).

Відповідно до п.9.1 Договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до закінчення строку лізингу, зазначеного у додатку до цього договору "Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу".

У додатку № 1 до договору сторони погодили найменування, кількість, ціну та вартість предмета лізингу, а саме: Трактор FT 1304АС кількість 1 одиниця за ціною 1 030 000,00грн. Строк лізингу сторонами погоджено - 4 роки. Попередній лізинговий платіж у частині відшкодування вартості предмету лізингу, що в подальшому передається в лізинг, у розмірі 20% його вартості та складає 206 000,00грн. Позивач взяв на себе зобов`язання передати предмет лізингу в термін не пізніше 22.05.2021 за актом приймання-передачі.

26.05.2020 між сторонами підписано акт № 1 приймання-передачі сільськогосподарської техніки, відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв Трактор FT 1304АС у кількості 1 одиниці на загальну суму 1 030 000,00грн.

Даний акт підписано з боку відповідача без будь-яких зауважень та заперечень, та скріплено печаткою його Товариства.

Між сторонами складено та підписано Графік сплати лізингових платежів (додаток № 2 до договору).

Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, черговий лізинговий платіж № 38 в сумі 2 746,67грн не здійснив. Також, відповідач систематично порушувались строки сплати лізингових платежів, передбачені Графіком сплати лізингових платежів.

30.06.2023 позивач звернувся на адресу відповідача з вимогою (вих. № 14/460) сплатити заборгованість, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідачем систематично порушувались строки оплати лізингових платежів, позивач здійснив на суми прострочених платежів нарахування 29 016,23грн пені, 7 299,99грн збитків від інфляції, 15 012,90грн 25% річних, 824,00грн штрафу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд керується наступним.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою укладений між сторонами основний договір є договору непрямого лізингу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а також Закону України "Про фінансовий лізинг".

Відповідно до ч.1 ст.292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця майна, за умовами сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

За приписами ч.2 ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За приписами ст.2 зазначеного вище закону, відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Статтею 806 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Позивач на виконання умов договору передав у користування відповідачу, а відповідач прийняв обраний ним предмет лізингу, а саме: Трактор FT 1304АС у кількості 1 одиниці на загальну суму 1 030 000,00грн, що підтверджується актом приймання-передачі № 1 від 26.05.2020, підписаним та скріпленим печатками обох сторін.

Даний акт з боку відповідача підписано без будь-яких зауважень та заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Пунктом 3 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

За приписами ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже було встановлено судом, відповідач зобов`язався здійснювати лізингові платежі згідно погодженого між сторонами графіку, який є додатком № 2 до договору № 20-20-67 ств-фл/208 від 12.05.2020.

Проте сплату лізингових платежів перший відповідач здійснював несвоєчасно, з порушенням встановлених у договорі строків, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 2 746,67грн за липень 2023 року (№ 38 черга платежу згідно з графіком).

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано доказів, які б свідчили про своєчасну та повну оплату лізингових платежів.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 2 746,67грн основного боргу є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення збитків від інфляції у розмірі 7 299,99грн та 25% річних у розмірі 15 012,90грн, суд керується наступним.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У п.8.3 договору фінансового лізингу сторони, зокрема погодили, що на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховуються відсотки (проценти) у розмірі 25% річних.

Перевіривши правомірність нарахування 25% річних відповідно до наданого позивачем розрахунку у розмірі 15 012,90грн (окремо за кожний черговий платіж) за загальний період з 27.06.2020 по 26.06.2023 та збитки від інфляції у розмірі 7 299,99грн за загальний період з травня 2022 року по червень 2023 року (окремо за кожний черговий платіж), судом встановлено, що такі нарахування здійснено арифметично правильно, таке нарахування відповідає вимогам закону та умовам договору, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 29 016,23грн за період з 27.06.2020 по 26.06.2023 (окремо за кожний черговий платіж) та штрафу в розмірі 824,00грн, суд дійшов висновку, що вони також підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

За умовами п.8.1 договору за будь-яке порушення умов договору (у тому числі строків розрахунків та сум платежів), що не передбачене п.8.4 договору, відповідач зобов`язався сплатити на користь позивача штраф у розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

У разі порушення умов договору вдруге, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь лізингодавця штраф у розмірі 3% від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

У разі порушення умов договору втретє, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь лізингодавця штраф у розмірі 5% від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

За кожне наступне порушення умов договору лізингоодержувач зобов`язаний сплатити на користь лізингодавця штраф у розмірі 10% від невідшкодованої вартості предмета лізингу.

Для розрахунку штрафу, визначеного цим пунктом, сума невідшкодованої вартості предмета лізингу становить різницю між первинною вартістю предмета лізингу та сумою попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості предмета лізингу.

За умовами п.8.3 договору на прострочену суму лізингових платежів (встановлюється графіком) нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені. Сплата Лізингоодержувачем на користь лізингодавця пені та процентів, що були нараховані на прострочену суму чергового платежу за договором, не звільняє лізингоодержувача від сплати штрафу, встановленого пунктом 8.1 цього договору.

Відповідно до пункту 10.3 договору строк позовної давності за цим договором, у тому числі для стягнення заборгованості, пені, штрафу, інших видів неустойки, процентів річних та індексу інфляції - 10 (десять) років.

На підставі зазначеного позивач здійснив розрахунок пені за період з 27.06.2020 по 26.06.2023 на загальну суму 29 016,23грн (окремо за кожний черговий платіж) та штраф в розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості предмета лізингу у сумі 824,00грн.

Cистематичне порушення умов договору відповідачем в частині своєчасної сплати лізингових платежів не спростовано, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Суд, перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені та штрафу встановив, що відповідний розрахунок позивачем здійснено арифметично правильно, з урахуванням умов Договору та положень чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 29 016,23грн та штрафу в розмірі 0,1% від невідшкодованої вартості предмета лізингу у сумі 824,00грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність передбачених Законом умов для стягнення з відповідача заявленої заборгованості, у зв`язку з чим позов є цілком правомірним, обґрунтованим, відповідачами не спростований, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Стандарт вкуса" (63522, Харківська область, Чугуївський район, с. Стара Покровка, вул. Садова, 5, ) на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16-А, ) 2 746,67грн лізингових платежів, 29 016,23грн пені, 7 299,99грн збитків від інфляції, 15 012,90грн 25% річних, 824,00грн штрафу, 2 684,00грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "30" жовтня 2023 р.

Суддя Т.А. Лавренюк