УХВАЛА

20 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 904/4262/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Могил С.К.

перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2023

у справі № 904/4262/22

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВК Вінкор"

про стягнення 5 424 657,53 грн пені, 464 178,08 грн 3% річних, 2 713 859,71 грн інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 16.10.2023 надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2023 (повний текст складено 25.09.2023) у справі № 904/4262/22, подана через систему "Електронний суд".

Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 16.10.2023 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Мачульський Г.М., Случ О.В.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст. ст. 287 - 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.

В касаційній скарзі заявник вказує на те, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі № 904/4262/22 підлягає касаційному перегляду через наявність випадків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Отже, у разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у ч. ч. 1, 3 ст. 310 цього Кодексу.

Зокрема, у випадку посилання на недослідження зібраних у справі доказів (п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України), скаржнику необхідно зазначити, які саме докази не було досліджено судами попередніх інстанцій.

Як вбачається з матеріалів скарги, п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України скаржник визначає з посиланням на п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України (суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази), однак без зазначення конкретних доказів, які не були досліджені судом.

Таким чином, беручи до уваги викладене, скаржнику слід належним чином обґрунтувати підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України, з зазначенням доказів, не досліджених судом апеляційної інстанції відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі № 904/4262/22 в частині відмови у стягненні 2 712 328,65 грн пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі

Разом з тим, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2023 у справі № 904/4262/22 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн пені, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено, а постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у цій справі (тексти розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень) рішення суду першої інстанції змінено, викладено резолютивну частину рішення в іншій редакції.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає скаргу.

При цьому вимоги особи, яка подає скаргу, мають кореспондуватися з повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими ст. 308 ГПК України.

Частиною 1 ст. 300 ГПК України передбачено що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною 2 ст. 174 ГПК України унормовано, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, способом усунення недоліків касаційної скарги є викладення касаційної скарги у новій редакції з належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України (з зазначенням доказів, не досліджених судом апеляційної інстанції відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України), а також уточненням вимог в прохальній частині касаційної скарги.

При цьому слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 298 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.

Разом з тим, за наслідками усунення недоліків поданої касаційної скарги скаржнику не надається право доповнити її іншими пунктами ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Суд звертає увагу, що уточнену редакцію касаційної скарги, подану на виконання приписів цієї ухвали, необхідно також надіслати іншим учасникам справи, надавши Суду докази такого надіслання.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон).

Відповідно до п.п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 у розмірі 2 481 грн.

З оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій (тексти розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень), вбачається, що предметом позову у даній справі є стягнення 5 424 657,53 грн пені, 464 178,08 грн 3% річних, 2 713 859,71 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2023 у цій справі позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн пені та 129 039,89 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2023 рішення суду першої інстанції змінено, викладено резолютивну частину рішення в іншій редакції, позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 2 712 328,65 грн пені, 464 178,08 грн 3% річних, 2 713 859,71 грн інфляційних втрат та 129 039,89 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі № 904/4262/22 в частині відмови у стягненні 2 712 328,65 грн пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а отже, за подання касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 81 369,86 грн [(2 712 328,65 грн х 1,5 %] х 200 %.

Проте до матеріалів касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд вказує на те, що скаржнику необхідно сплатити судовий збір та надати суду документ, що підтверджує сплату 81 369,86 грн за наведеними нижче реквізитами.

- Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Рахунок отримувача: UA0026007;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Суд звертає увагу скаржника на те, що необхідними реквізитами для ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи, у межах якої подається відповідна скарга та дата судового акта, що оскаржується.

Беручи до уваги викладене, касаційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно: 1) викласти касаційну скаргу у новій редакції з належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України (з зазначенням доказів, не досліджених судом апеляційної інстанції відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України), а також уточненням вимог в прохальній частині касаційної скарги; 2) подати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 81 369,86 грн.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 287-288, 290, 292 ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2023 у справі № 904/4262/22 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Могил С.К.