ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 року м. Дніпро Справа № 904/4164/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Коваль Л.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Мельниченко І.Ф.) від 20.01.2023р. у справі № 904/4164/22

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості в сумі 26 735,00 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 р. Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 26 735,00 грн, що складають суму штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані неправильно зазначеними відомостями щодо маси вантажу, що перевозився у вагоні № 62921002 за залізничною накладною № 47132097.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2023 р. у справі № 904/4164/22:

- позов задоволено;

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 26 735,00 грн штрафу за невірно зазначену в залізничній накладній масу ватажу, 2 481,00 грн судового збору.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля", в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2023 р. у справі № 904/4164/22, прийняти нове рішення про відмову в задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зокрема зазначає, що комерційний акт № 454502/15 засвідчує факт зміни маси вантажу у вагоні, яка відбулась під час перевезення від станції Ароматна до станції Павлоград І та не встановлює факту невірного зазначення в накладній маси вантажу. Маса вантажу встановлюється на станції відправлення під час прийняття вантажу до перевезення за результатом проведення передавальних операцій. У зв`язку з чим апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем у накладній № 47132097 неправильно зазначена маса вантажу у вагоні № 62921002, про що складено комерційний акт № 454502/15.

Крім цього апелянт стверджує, що судом першої інстанції не надана оцінка доданим до матеріалів справи доказам зміни якісного показнику вугілля, зокрема не досліджено посвідчення про якість рядового вугілля (продуктів збагачення) № 949 від 14.05.2022 та протокол випробувань ТОВ "Вуглехімічна лабораторія" № 21/1 від 17.05.2022, які свідчать про те, що вміст "вологи" вугілля у спірному вагоні збільшився з 13,4 % до 15,3 %. Отже, на думку апелянта, розбіжності у масі вантажу виникли у зв`язку з попаданням у вагон опадів, які спричинили збільшення ваги, що виключає стягнення з відповідача штрафу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової від 11.05.2023р. для розгляду справи № 904/4164/22 визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач Орєшкіна Е.В., судді Чус О.В., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.06.2023р. поновлено процесуальний строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2023 р. у справі № 904/4164/22 у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи, встановлено позивачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із звільненням судді-доповідача Орєшкіної Е.В. з посади судді Центрального апеляційного господарського суду (подання заяви про відставку), та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023р., для розгляду справи № 904/4164/22 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Чередка А.Є., суддів Мороз В.Ф., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.06.2023р. колегію суддів у складі головуючого судді Чередка А.Є., суддів Мороза В.Ф., Коваль Л.А. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2023р. у справі № 904/4164/22 для розгляду у письмовому провадженні без виклику та повідомлення учасників справи.

Представником Акціонерного товариства "Українська залізниця" подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, у відповідності до якого позивач заперечує проти її задоволення.

В обґрунтування своїх заперечень позивач зазначає, що у відповідності до змісту п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення залізниця не зобов`язана перевіряти масу усіх вантажів, які вона приймає до перевезень. Оскільки маса вантажу визначалась без участі працівників залізниці, а сам вантаж прийнято шляхом візуального огляду, залізниця не могла знати про невідповідність маси вантажу, а тому вантаж відправнику не повертався та не переоформлювалися перевізні документи.

Позивач зазначає, що інформація з гідрометеорологічного центру є сукупністю регіональних середньостатистичних даних, з яких не можливо встановити точну кількість опадів по конкретно взятій місцевості. Отже вважає, що дані, викладені в інформації Дніпропетровського регіонального центру гідрометеорології від 19.08.2022 є узагальненими та середньостатистичними, а тому така інформація не може слугувати належним доказом збільшення ваги у вагоні через погодні умови.

Водночас позивач стверджує, що акт № 1 відбору та підготовки проб вугілля і протокол випробувань № 21/1 не можуть слугувати належними доказами по справі, оскільки містять інформацію, що не відповідає дійсності. Так, як вбачається з довідки № 3 від 16.01.2023, підписаної заступником начальника станції Павлоград-1, відбору проб вугілля представником ТОВ "Вуглехімічна лабораторія" з вагону № 62921002 не відбувалось, а долучений до матеріалів справи акт № 1 відбору та підготовки проб вугілля на підпис працівникам станції не надавався.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, у травні 2021 року зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Роя Донецької залізниці Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснило відправлення вагону № 62921002 за залізничною накладною № 47132097.

У зазначеній накладній № 47132097 вказано масу вантажу, визначену відправником, зокрема у вагоні № 62921002 69 800 кг.

Після прибуття вагону на станцію Павлоград-1 Придніпровської залізниці виявлено, що зазначена в накладній № 47132097 маса вантажу у вагоні № 62921002 не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що складено комерційний акт № 454502/15 від 15.05.2022.

Згідно з комерційним актом № 454502/15 від 15.05.2022, 15.05.2022 проводилось контрольне зважування вагону № 62921002, що прибув по відправці, вказаній на звороті даного акту. В документі значиться: вугілля кам`яне марки Г-газовий, вантаж розміщено та закріплено згідно п 3.1 гл. 14 дод.3 до СМГС, розрівняний і маркований продольними бороздами, Вантаж в твердому стані, навалом. Нетто 69800 кг, тара з документу 23700 кг, в/п 70000 кт.

В дійсності виявилося: ватаж вугілля, навалом, брутто 94350 кг, тара з документу 23700 кг, нетто 70650 кг, що більше маси зазначеної в документі на 850 кг та вантажопідйомності на 650 кг.

Зважування проводилось на справних повірених 150т вагонних вагах № 10 ст. Павлоград-1 (повірка 07.07.2021) без відчеплення, при повній зупинці прийомозважувальником ОСОБА_1 в присутності ДСЗ ОСОБА_2 , приймальника поїздів ОСОБА_3 , ОВР Ротанов О.І.

Навантаження нижче бортів на 10 см, вантаж маркований повздовжніми бороздами, маркування не порушено, без заглиблень та виїмок. Вагон в технічному відношенні справний, без дверний, люка зачинені, течі та слідів течі вантажу не має. Начальник вантажного району по штату відсутній.

Позивач вважає, що відповідно до статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України викладені обставини є підставою для стягнення з відповідача штрафу у сумі 26 735,00 грн., виходячи з розрахунку: 5 347,00 грн. х 5 = 26 735,00 грн., де 5 347,00 грн. провізна плата за вагон від станції Ароматна Придніпровської залізниці до станції Роя Донецької залізниці; 5 кількість провізних плат.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість до укладання договору перевезення перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ. Відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник. При цьому, підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту, а тому, оскільки вказана у накладній маса вантажу не відповідає фактичній масі, то на користь позивача підлягає стягненню штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у справі із виконання перевезення вантажів залізничним транспортом.

Згідно з частиною 1, 2 статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниць України накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

У відповідності до пункту 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (в редакції наказу Міністерства інфраструктури України № 138 від 08.06.2011), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів, відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих правил.

Згідно з пунктом 1.2 Правил оформлення перевізних документів, накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Відповідно до пункту 1.3 Правил оформлення перевізних документів, всі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ.

Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Отже, саме на відправника покладається обов`язок заповнення комплекту перевізних документів, а також надається можливість до укладання договору перевезення перевірити внесені до перевізного документу відомості і при необхідності скласти новий документ. Відповідальність за неправильне оформлення залізничної накладної несе вантажовідправник.

При цьому, підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 917/964/17.

Матеріалами справи підтверджується і судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачем у накладній № 47132097 неправильно зазначено масу вантажу у вагоні № 62921002, що на 850 кг більше фактичної маси вантажу у цьому вагоні, про що складено комерційний акт № 454502/15 від 15.05.2022.

Згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу, суд першої інстанції дійшов висновку, що він є арифметично і методологічно правильним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Водночас судова колегія відхиляє доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Насамперед судова колегія відзначає, що сам факт справності, повірки вагонних ваг, використаних відповідачем під час завантаження спірних вагонів, не є доказом правильності відображення вантажовідправником фактичної маси вантажу у залізничній накладній. Водночас правовою підставою для матеріальної відповідальності за неправильно зазначену у накладній масу вантажу є комерційні акти, правильність складення яких відповідачем не оскаржується.

Посилання відповідача на те, що причиною збільшення маси вантажу стали метеорологічні умови (опади) розцінюються судовою колегією критично, з огляду на таке.

Частиною другою статті 32 Статуту встановлено, що відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням технічних умов.

Відповідно до пункту 4 Правил приймання вантажів до перевезення відправник зобов`язаний підготувати вантаж до навантаження відповідно до вимог, які забезпечували б його збереження на всьому шляху перевезення та екологічну безпеку і захист навколишнього середовища згідно з законодавством.

Пунктом 2.6 Правил оформлення перевізних документів визначено, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Отже, Правилами встановлено імперативні норми, де чітко виокремлено межу (граничне розходження визначення маси нетто), вихід за яку, передбачає накладення на відправника штрафу.

Більше того, тип вантажу, що перевозився у спірному вагоні вугілля кам`яне знаходиться у переліку вантажів, які дозволено перевозити у вагонах відкритого типу згідно з Правилами перевезення вантажів.

Чинним законодавством не передбачений вплив погодних умов на перевезення та пов`язані з цим перевезенням технологічні процеси. Тобто, немає правового механізму, який би певним чином обраховував вплив тих чи інших погодних явищ на масу вантажу (відношення кількості опадів до площі вагону; фізичні властивості вантажу, які впливають на випаровування: альбедо, пористість, гігроскопічність тощо).

Інформація з гідрометеорологічного центру є сукупністю регіональних середньостатистичних даних, з яких не можливо встановити точну кількість опадів по конкретно взятій місцевості.

Тобто, відсутні усі складові, які у сукупності могли б свідчити про те, що в конкретний проміжок часу, конкретної доби, по конкретній місцевості, випав дощ, і саме такої інтенсивності, що збільшив масу конкретного вантажу на конкретну кількість.

Відтак, дані, викладені в інформації Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології від 19.08.2022 за № 994-04/36-1161 (долученими до письмових пояснень відповідача) є узагальненими та середньостатистичними (інформація наявна лише за велику частину місцевості в цілому, а не за його окремий район, вулицю тощо), а тому така інформація не може слугувати належним доказом збільшення маси вантажу у вагоні через погодні умови.

З наданого відповідачем акту № 1 відбору та підготовки проб вугілля вбачається, що 16.05.2022 представник ТОВ "Вуглехімічна лабораторія" Т.Г. Картавенкова провела відбір об`єднаної проби вугілля з 3-х залізничних вагонів (№ 64905748, № 52507191, № 62921002). 17.05.2022 зразки взятих проб надійшли до лабораторії ТОВ "Вуглехімічна лабораторія", де з ними проводилися випробування (протокол випробувань № 21/1).

При цьому з довідки № 3 від 16.01.2023р., підписаної заступником начальника станції Павлоград-1, вбачається, що по станції Павлоград-1 в добу 16.05.2022 року представниками ТОВ "Вуглехімічна лабораторія" не проводився відбір проб вугілля, акти щодо проведеного відбору в спірну добу не складалися та не надавалися на підпис представникам залізниці.

Вказаний акт № 1 відбору та підготовки проб вугілля підписаний лише представником ТОВ "Вуглехімічна лабораторія".

Отже, оскільки складені ТОВ "Вуглехімічна лабораторія" акт № 1 відбору та підготовки проб вугілля та протокол випробувань № 21/1 містять інформацію, що не відповідає дійсності, вказані документи не можуть слугувати належними доказами по справі.

Відповідно до положень ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи зазначене, судова колегія вважає, що вказані документи не можуть бути належними та допустимими доказами факту перевищення вказаної у накладній № 47132097 ваги вантажу за рахунок дощових опадів.

За таких обставин, доводи апелянта не спростовують правомірності оскаржуваного рішення суду першої інстанції та обґрунтованості позовних вимог. Надані позивачем й досліджені судом докази в обґрунтування позовних вимог є більш вірогідними та переконливими, аніж доводи відповідача та докази, надані на їх спростування.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2023р. у даній справі відсутні.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 721,50 грн слід покласти на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2023 р. у справі № 904/4164/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2023 р. у справі № 904/4164/22 залишити без змін.

Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль