ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.10.2023 р. Справа № 914/23/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Декор Сервіс» про розстрочку виконання судового рішення

у справі № 914/23/23

за позовом: Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Декор Сервіс», м. Городок, Львівська область,

предмет позову: стягнення 710 576,33 грн,

підстава позову: користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів,

встановив

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа за позовом Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Декор - Сервіс» про стягнення 710 576,33 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.08.2023 у справі №914/23/23 позовні вимоги задоволено повністю, ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Декор Сервіс» на користь Львівської міської ради 710 576,33 грн безпідставно збережених коштів і 10 658,64 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

27.10.2023 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Декор Сервіс» про розстрочку виконання судового рішення.

Матеріали заяви передано для розгляду судді Ростиславу Матвіїву.

Розглянувши матеріали заяви про розстрочку виконання судового рішення, суд зазначає про наявність підстав для повернення її заявнику, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Разом з тим, ст. 170 Господарського процесуального кодексу України встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Зокрема, п.1 ч.1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України містить імперативну вимогу про зазначення у будь-якій письмовій заяві, клопотанні, запереченні відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

Процесуальні наслідки недодержання вимог ч.1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України визначено у ч. 4 зазначеної статті, відповідно до п.1 якої суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Разом з тим, окремою підставою для повернення письмової заяви (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду визначено у п.2 ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відповідна заява підлягає поверненню, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

18 жовтня 2023 року введено в дію Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX, яким внесено зміни, зокрема, до положень Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до положень п. 1, 2 ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Крім цього, п. 4 ч. 8 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей.

Проте, адвокатом заявника (відповідача у справі) подано заяву про розстрочку виконання судового рішення в письмовій формі через канцелярію суду, а не через електронний кабінет.

Відтак, з огляду на недодержання заявником імперативних вимог п.1 ч.1 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України про зазначення у будь-якій письмовій заяві, клопотанні, запереченні відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, наявні підстави для повернення заяви про розстрочку виконання судового рішення на підставі п. 1 ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 170, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Декор Сервіс» про розстрочку виконання судового рішення (заяву з додатками на 21 арк.) повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Матвіїв Р.І.