ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Черкаси справа № 925/1577/20(925/288/23) Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Боровика С.С. з помічником (за дорученням судді) Пастуховою О.С., за участю:

ліквідатор ТОВ «Колос 14»: не з`явився,

від ПП «Іріда»: не з`явився,

від ТОВ «Олімп»: не з`явився,

ПВ Плесюк О.С.: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Колос 14" в особі арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни

до приватного підприємства "Іріда"

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп", приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича,

про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

До подання позовної заяви до суду надійшла заява від ТОВ «КОЛОС 14» про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на бункер-накопичувач перевантажувальним марки ПБН-30, реєстраційний номер 39271CA , рік випуску 2019, заводський номер 100737 , заборони ПП «ІРІДА» здійснювати будь-які дії з бункером-накопичувачем перевантажувальним марки ПБН-30, реєстраційний номер 39271CA , рік випуску 2019, заводський номер 100737 , зокрема: відчужувати сільськогосподарську техніку в будь-який спосіб, змінювати власника сільськогосподарської техніки, передавати сільськогосподарську техніку в заставу, оренду третім особам, передавати сільськогосподарську техніку до статутного капіталу будь-яких юридичних осіб, вчиняти будь-які реєстраційні дії, пов`язані із зміною власника сільськогосподарської техніки.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.03.2023 у справі №925/1577/20(925/286/23) заяву про вжиття заходів забезпечення позову задоволено та вжито відповідні заходи забезпечення позову.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС 14» в особі арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни до суду надійшла позовна заява про визнання недійсним договору купівлі-продажу ПБН-30 № 1609/9/2020 від 16.09.2020 та застосування наслідків недійсності правочину.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03.03.2023 прийнято позовну заяву ТОВ «КОЛОС 14» до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначене на 12.04.2023.

30.03.2023 до суду надійшов відзив ПП «ІРІДА» на позовну заяву.

06.04.2023 до суду надійшли письмові пояснення ТОВ «ОЛІМП» на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.05.2023 відкладено розгляд справи на 11.07.2023 у зв`язку із поданням ПП «ІРІДА» клопотання про відкладення судового засідання.

10.07.2023 від представника ПП «ІРІДА» надійшло клопотання, в якому зазначив, що у зв`язку із перебуванням у відрядженні у м. Києві з метою участі в судовому засіданні не має можливості з`явитись до суду для участі у розгляді даної справи, а тому просить суд відкласти розгляд справи до завершення перегляду в апеляційному порядку ухвали Господарського суду Черкаської області від 07.06.2023 по справі № 925/1577/20.

10.07.2023 від представника ПП «ІРІДА» надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, відповідно до якого просив залишити подану ТОВ «КОЛОС 14» позовну заяву без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки на момент подання позовної заяви у ліквідатора ТОВ «КОЛОС 14» закінчився строк дії повноважень ліквідатора, встановлений постановою Господарського суду Черкаської області від 01.12.2021 по справі № 925/1577/20, а тому вона не мала відповідних повноважень на подання позовної заяви від імені боржника-банкрута.

Ухвалами Господарського суду Черкаської області від 11.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотань ПП «ІРІДА», призначено справу до розгляду на 19.09.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПП «ІРІДА» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 11.07.2023.

Ухвалою Верховного Суду від 20.09.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПП «ІРІДА» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023.

Судове засідання, призначене на 19.09.2023, не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Боровика С.С. на лікарняному, у зв`язку із чим ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.09.2023 призначено справу до розгляду на 10.10.2023.

09.10.2023 від представника ПП «ІРІДА» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

09.10.2023 від представника ТОВ «ОЛІМП» надійшов лист, в якому просить суд позов задовольнити в повному обсязі, справу розглянути за його відсутності.

10.10.2023 від арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни надійшло клопотання, в якому просить суд терміново розглянути справу, оскільки процесуальний строк для її розгляду завершився, а представник відповідача зловживає своїми процесуальними правами, а також розглянути справу без її участі.

Зважаючи на встановлену у ч.2 ст.195 Господарського процесуального кодексу України обмеженість строку розгляду справи по суті, 10.10.2023 у судове засідання учасники справи не з`явились, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши обставини справи, суд встановив наступне.

Позиція позивача - ТОВ «КОЛОС 14» в особі арбітражного керуючого Носань Н.С., з урахуванням позовної заяви та пояснень, наданих у судових засіданнях, зводиться до наступної:

що положення договору купівлі-продажу № 1609/9/2020 від 16.09.2020 передбачають, що бункер-накопичувач перевантажувальний на дату підписання сторонами договору вже являється оплаченим, виходячи із п. 3.2. Договору, а тому надане до матеріалів справи платіжне доручення не підтверджує факт оплати ПП «ІРІДА» на користь ТОВ «КОЛОС 14» грошових коштів в межах даного договору за спірний бункер-накопичувач перевантажувальний, а тому договір являється безоплатним;

що з положень п. 6.1, п. 6.2. Договору випливає, що передача бункера-накопичувача перевантажувального не оформлюється актом приймання-передачі, а наявність підписів на цьому договорі свідчить про те, що сільськогосподарська техніка передана у фактичне володіння ПП «ІРІДА», та одночасно із цим з моменту підписання цього Договору обома сторонами право власності на бункер-накопичувач перевантажувальний переходить від ТОВ «КОЛОС 14» до ПП «ІРІДА»;

що директор ТОВ «КОЛОС 14» не мав повноважень на укладення Договору, оскільки положеннями статуту ТОВ «КОЛОС 14» передбачено, що надання згоди на укладення правочинів що виходить за рамки звичайної господарської діяльності товариства або базуються на незвичайних комерційних умовах (тобто будь-які договори, контракти, угоди чи домовленості, які не є виправданими з комерційної точки зору) належить до компетенції загальних зборів учасників товариства, а оскільки будь-якого рішення загальних зборів із наданням згоди на укладання оспорюваного договору, із зазначенням особи контрагента за договором, реквізитів договору до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області надано не було, та інших відомостей про існування такого рішення немає, позивач вважає, що згоди на продаж техніки керівником боржника отримано не було;

що станом на дату укладення договору керівником ПП «ІРІДА» являвся ОСОБА_1 , який одночасно із цим є засновником ТОВ «КОЛОС 14», а тому ТОВ «КОЛОС 14» вважається таким, що відчужило належну товариству сільськогосподарську техніку на користь заінтересованої особи в розумінні ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, що є підставою для визнання його недійсним на підставі ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства;

що Договір укладено у підозрілий період (протягом трьох років до порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «КОЛОС 14»);

що Договором завдано шкоди ТОВ «ОЛІМП», перед яким у боржника станом на дату укладення спірного договору існувала прострочена кредиторська заборгованість, яка не була погашена за рахунок проданої сільськогосподарської техніки, при цьому боржник знав про існування такої заборгованості та вона являлась предметом судового розгляду в Господарському суді Черкаської області на момент укладення спірних правочинів;

що на момент вчинення оспорюваного правочину спірна сільськогосподарська техніка перебував в заставі АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», а тому її відчуження являється порушенням ст. 17 Закону України «Про іпотеку».

Позиція відповідача - ПП «ІРІДА», висловлена представником в судових засіданнях, у відзиві на позовну заяву зводиться до наступної:

що оспорюваний договір купівлі-продажу являється оплатним, що підтверджується як платіжним дорученням, що міститься в матеріалах справи, так і випискою з рахунку ТОВ «КОЛОС 14» в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», а тому підстав вважати, що ПП «ІРІДА» свій обов`язок по оплаті трактора колісного не виконала - немає;

що будь-яких підстав вважати, що загальними зборами учасників ТОВ «КОЛОС 14» не надано згоди директору товариства на укладення Договору купівлі-продажу немає, оскільки в матеріалах справи міститься протокол-рішення Зборів Учасників ТОВ «КОЛОС 14» від 16.10.2020, відповідно до якого надано повноваження Срібному І.М., керівнику товариства, на проведення усіх необхідних дій для продажу спірного трактора колісного, що в силу положень ст. 241 ЦК України, свідчить про схвалення його продажу;

що керівник ТОВ «КОЛОС 14», в силу положень п. 9.1. та п. 9.2.1. статуту ТОВ «КОЛОС 14» мав повноваження для укладення правочинів, загальна вартість яких не перевищує еквівалент 500000,00 доларів США;

що відчуження сільськогосподарської техніки ТОВ «КОЛОС 14» здійснено задля погашення кредиторської заборгованості перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» у розмірі 10000000,00 грн., яка існувала станом на дату укладення Договору купівлі-продажу;

що позивач діє виключно в інтересах ТОВ «ОЛІМП»;

що визнання недійсним Договору купівлі-продажу, в силу положень ст. 216 ЦК України матиме наслідком обов`язок боржника повернути ПП «ІРІДА» грошові кошти, отримані за продаж трактора колісного, що призведе до збільшення суми кредиторських вимог і не матиме наслідком погашення всіх кредиторських вимог, а тому заявлені позовні вимоги не відповідають інтересам ТОВ «КОЛОС 14»;

що ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає визнання недійсними виключно безоплатних правочинів.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.12.2020 по справі

№ 925/1577/20 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛОС 14», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства, введено процедуру розпорядження майном товариства строком на 170 календарних днів, призначено розпорядником майна ТОВ «КОЛОС 14» арбітражного керуючого Назаренка Сергія Анатолійовича.

Постановою Господарського суду Черкаської області від 01.12.2021 визнано ТОВ «КОЛОС 14» банкрутом, розпочато ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражну керуючу Носань Наталію Сергіївну.

На даний час провадження у справі № 925/1577/20 перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

Ліквідатор ТОВ «КОЛОС 14» арбітражний керуючий Носань Н.С., на виконання повноважень ліквідатора, відповідно до вимог ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, звернулась до Господарського суду Черкаської області в межах справи про банкрутство боржника із позовною заявою про визнання недійсними укладеного боржником правочину - договору купівлі-продажу № 1609/9/2020 від 16.09.2020 та застосування наслідків недійсності цього правочину.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

На підставі отриманих від розпорядника майна боржника документів ліквідатором було встановлено наступні обставини в ході здійснення ліквідаційної процедури:

09.02.2017 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «КОЛОС 14», ПП «ІРІДА» укладено Договір про надання банківських послуг № 215/2897853, згідно якого АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» зобов`язувалось надавати ТОВ «КОЛОС 14» та ПП «ІРІДА» банківські послуги, перелічені в договорі, в межах встановленого договором ліміту банківської послуги, а ПП «ІРІДА» та ТОВ «КОЛОС 14» приймати надані банком послуги та належним чином виконувати зобов`язання за договором, відносно наданої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку.

Пунктом 16 Договору про надання банківських послуг встановлено, що в день укладення Договору, але в будь-якому випадку до моменту отримання Банківської послуги за Договором вперше, Клієнт має укласти/забезпечити укладення третьою особою наступних докуметів забезпечення:

вид та предмет Документів забезпеченняборжник за Документами забезпеченнярозмір/вартість (без ПДВ), UAH
порукаСрібний Ігор Миколайович, ОСОБА_1 ---
заставаТОВ «КОЛОС 14», 3 015 817,50
заставаТОВ «КОЛОС 14», код ЄДРПОУ 6 782,50
заставаТОВ «ТРАНСАГРО Україна», 2 498 653,34
Пунктом 17 Договору про надання банківських послуг встановлено, що Генеральний строк Договору (строк протягом якого клієнти банку повинні виконати усі боргові зобов`язання за Договором) - до 08.02.2024, Генеральний ліміт Договору (максимальна сума боргових зобов`язань клієнта за Договором на конкретну дату) - 5000000,00 грн.

09.02.2017 разом із укладенням Договору про надання банківських послуг між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «КОЛОС 14» було укладено Договір застави № 215/2897853-2, відповідно до якого ТОВ «КОЛОС 14» задля забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання банківських послуг від 09.02.2017, передано в заставу банку наступне рухоме майно:

Борона дискова БДВП-6,3 з прикотуючим катком БДВП-6,3, 2016 року виробництва, серійний номер 3228, інвентарний номер 96, місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 359812,50 грн.;

Оприскувач причіпний JOHN DEERE М732-24m, 2015 року виробництва, серійний номер 1WZ0732MCF0160185, інвентарний номер 91, місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 846713,33 грн.;

Культиватор HORSCH Tiger 4MT з катком TopRing, 2016 року виробництва, серійний номер 34642087, інвентарний номер 86, місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 1175436,67 грн.;

Трактор колісний NEW HOLLAND TD5.110, 2015 року виробництва, серійний номер HFD153977, реєстраційний номер 33953СА , місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 633855,00 грн.

27.02.2018 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «КОЛОС 14» укладено Договір про зміну № 1 до Договору застави № 215/2897853-2 від 09.02.2017, відповідно до якого внесено зміни до п. 11, 13 Основного Договору, зокрема щодо майна, яке передано в заставу, а саме додатково включено наступне майно:

Перевантажувальний бункер-накопичувач ПБН-16, 2017 року виробництва, серійний номер 160274, інвентарний номер 00009, місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 288882,50 грн.;

Розпушувач JOHN DEERE 512, 2004 року виробництва, заводський номер N00512Х002694, інвентарний номер 00012, місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 443825,00 грн.;

Жниварка для збирання соняшника ЖНС-7,4 ДЖ, 2017 року виробництва, заводський номер 268052, інвентарний номер 00011, місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 201352,50 грн.;

Трактор колісний MASSEY FERGUSON MF8480, 2006 року виробництва, заводський номер R047022 , двигун номер S02813 , місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 1190470,83 грн.

20.03.2019 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «КОЛОС 14» укладено Договір про зміну № 2 до Договору застави № 215/2897853-2 від 09.02.2017, відповідно до якого внесено зміни до п. 13 Основного Договору, щодо майна, яке передано в заставу, а саме додатково включено наступне майно:

Ваги автомобільні тензометричні електронні для зважування сільськогосподарської продукції типу ВАТ-80 вантажоприймальний пристрій «Тоннар» з довжиною платформи 18 м, 2018 року виробництва, заводський номер 735, інвентарний номер 00047, місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 218630,83 грн.;

Трактор NEW HOLLAND TD5.110, 2016 року виробництва, заводський номер HFD171394, місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 517184,17 грн.;

Трактор колісний NEW HOLLAND T8.410, 2017 року виробництва, заводський номер JJAT8410KHRE01123, місце знаходження - с. Стара Осота, Олександрійський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 3345210,00 грн.

13.03.2020 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ПП «ІРІДА», ТОВ «КОЛОС 14» укладено Договір про зміну № 8 до Договору про надання банківських послуг від 09.02.2017 № 215/2897853, згідно якого внесено зміни до положень Основного договору, в тому числі в частині розміру ліміту банківської послуги та дат її поступового припинення, відповідно до якої встановлено, що чинність ліміту банківської послуги закінчується 01.04.2021.

29.04.2020 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «КОЛОС 14» укладено Договір про зміну № 3 до Договору застави № 215/2897853-2 від 09.02.2017, відповідно до якого внесено зміни до п. 7, 11 Основного Договору, зокрема щодо рухомого майна, переданого в заставу, а саме додатково включено наступне майно:

Трактор колісний JOHN DEERE 6135B, 2018 року виробництва, заводський номер 1YR6135BCJN500627, місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 896345,83 грн.;

Бункер-накопичувач перевантажувальний ПБН-30, 2019 року виробництва, заводський номер 100737, місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 750230,00 грн.

04.06.2020 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «КОЛОС 14» укладено Договір про зміну № 4 до Договору застави № 215/2897853-2 від 09.02.2017, відповідно до якого внесено зміни до положень п. 13 Основного Договору, зокрема щодо рухомого майна, що передавалось в заставу банку, а саме до складу заставного майна додатково включене наступне:

Коротка дискова борона Heliodor 9/700 KA, 2018 року виробництва, заводський номер 459240, місце знаходження - вул. Шевченка, буд. 80, с. Стара Осота, Олександрівський район, Кіровоградська область, вартість за згодою між Заставодавцем і Банком - 920391,67 грн.

30.12.2020 на адресу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (надалі - «Держпродспоживслужба») розпорядником майна направлено запит № 02-02/165 від 24.12.2020, згідно якого просив надати інформацію про трактори, самохідні шасі, самохідні с/г дорожньо-будівельні та меліоративні машини, с/г техніку та інші механізми, які були зареєстровані за ТОВ «КОЛОС 14» за період з 01.01.2017 по дату надання відповіді на цей запит, та досі рахуються на обліку в Держпродспоживслужбі за цим товариством.

12.01.2021 на поштову адресу розпорядника майна надійшов лист Держпродспоживслужби від 05.01.2021 № 17.3-10/135, відповідно до якого повідомлено про те, що згідно з даними уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи надана наступна інформація про реєстраційні дії за ТОВ «КОЛОС 14» за період 01.01.2017 по 05.01.2021:

ОбластьВид машиниМаркаЗаводський номерРік випуску№ двигунаСвідоцтвоНомерний знакДата реєстраціїДата зняття з обліку
Черкаська областьКомбайн зернозбиральнийJOHN DEERE 9600HO9600XRG6076H119623AC7CA16.06.201112.03.2019
Черкаська областьКомбайн зернозбиральнийJOHN DEERE 9600HO9600XRG6076H538624AC044334CA1970924.06.2010
Черкаська областьТрактор коліснийNEW HOLLAND TD5.110HFD355841OM3CA27.12.201620.10.2020
Черкаська областьОбприскувач причіпнийJOHN DEERE M7321WZ0732MCF5 EE049235 27.12.201620.10.2020
Черкаська областьКультиваторHORSCH TIGER 4 MT16 EE49236 27.12.201620.10.2020
Черкаська областьТрактор коліснийMASSEY FERGUSON MF8480RS02813EE0CA29.12.201620.10.2020
Черкаська областьТрактор коліснийMASSEY FERGUSON MF8480RS04550EE8CA29.12.2016
Черкаська областьТрактор коліснийNEW HOLLAND T8.410JJAT8410KHRE6H00144624EE5CA15.02.201920.10.2020
Черкаська областьТрактор коліснийNEW HOLLAND TD5.110HFD397037OM0CA18.03.201920.10.2020
Черкаська областьБункер-накопичувач перевантажувальнийПБН-19 EE1CA22.08.201920.10.2020
Черкаська областьТрактор коліснийJOHN DEERE 6135B1YR6135BCJNUG4045G003059OM7CA10.02.202020.10.2020
12.01.2021 на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області направлено запит від 12.01.2021 № 02-02/28, яким розпорядник майна просив надати належним чином завірені копії документів, на підставі яких вищевказана техніка була знята з обліку за ТОВ «КОЛОС 14» та повідомити осіб, за якими ця техніка зареєстрована на момент надання відповіді на запит.

В ході процедури розпорядження майном стало відомо про те, що частина вищевказаної техніки ТОВ «КОЛОС 14» була перереєстрована на ПП «ІРІДА» (, бул. Шевченка, 200, м. Черкаси, 18000), зокрема:

ОбластьВид машиниМаркаЗаводський номерРік випуску№ двигунаСвідоцтвоНомерний знакДата реєстраціїДата зняття з обліку
Черкаська областьОбприскувач причіпнийJOHN DEERE M7321WZ0732MCF5 EE5СА27.12.201620.10.2020
Черкаська областьТрактор коліснийNEW HOLLAND T8.410JJAT8410KHRE6H00144624EE2CA15.02.201920.10.2020
Черкаська областьТрактор коліснийNEW HOLLAND TD5.110HFD397037OM3CA18.03.201920.10.2020
Черкаська областьБункер-накопичувач перевантажувальнийПБН-19 EE4CA22.08.201920.10.2020
Черкаська областьТрактор коліснийJOHN DEERE 6135B1YR6135BCJNUG4045G003059OM6CA10.02.202020.10.2020
Черкаська областьТрактор коліснийMASSEY FERGUSON MF8480RS02813EE0CA29.12.201620.10.2020
18.01.2021, керуючись отриманою інформацією, розпорядником майна направлено на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області та Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів запити від 18.01.2021 № 02-02/41 та № 02-02/42 відповідно, згідно яких просив надати належним чином завірені копії всіх документів, на підставі яких вищевказана техніка була зареєстрована за ПП «ІРІДА».

02.02.2021 на поштову адресу розпорядника майна надійшла відповідь Держпродспоживслужби від 25.01.2021 № 17.3-10/1435, згідно якої у відповідь на запит розпорядника майна від 18.01.2021 № 02-02/42 повідомлено про те, що документи, про надання яких просить розпорядник майна, є конфіденційними та відповідно можуть бути поширені виключно за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку та умовах, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

04.02.2021 розпорядником майна ТОВ «КОЛОС 14» подано до Господарського суду Черкаської області клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просив витребувати у Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області належним чином завірені копії документів, що стали підставою для перереєстрації з ТОВ «КОЛОС 14» на користь ПП «ІРІДА» сільськогосподарської техніки, вказаної вище, інформацію про актуальних власників цієї сільськогосподарської техніки.

11.03.2021 ухвалою Господарського суду Черкаської області по справі

№ 925/1577/20 клопотання задоволене, витребувано у Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області відповідні документи та інформацію.

17.03.2021 на поштову адресу розпорядника майна ТОВ «КОЛОС 14» надійшов лист Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 16.03.2021 № 14-т/104-21, яким на виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 11.03.2021 по справі № 925/1577/20 було надіслано належним чином завірені копії документів, витребуваних судом.

На підтвердження зазначених вище обставин позивачем надано лист Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області від 16.03.2021 № 14-т/104-21, з додатками, окрім цього, запити про надання інформації направлені на адресу Держпродспоживслужби та Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області додані до клопотання розпорядника майна про витребування доказів від 04.02.2021 № 02-02/62, поданого в межах справи про банкрутство ТОВ «КОЛОС 14» № 925/1577/20.

Відповідно до отриманих розпорядником майна від Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області документів, 16.09.2020 між ТОВ «КОЛОС 14» в особі генерального директора Срібного І.М., та ПП «ІРІДА», в особі директора ОСОБА_1, укладено договір купівлі-продажу ПБН-30

№ 1609/9/2020.

Відповідно до п. 1.1. цього Договору, за цим Договором Продавець (ТОВ «КОЛОС 14») зобов`язується передати у власність Покупцю (ПП «ІРІДА»), а Покупець зобов`язується прийняти у власність ПБН-30, який має такі характеристики:

бункер-накопичувач перевантажувальний, реєстраційний номер 39271 СА , марки ПБН-30, рік випуску 2019, заводський номер 100737, масою 7200 кг., власником якого є ТОВ «КОЛОС 14», згідно Свідоцтва про реєстрацію машини серія ЕЕ № 227550 , зареєстрований за Продавцем 22.08.2019 ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області.

Згідно п. 3.1. Договору, за домовленістю сторін, продаж ПБН-30 вчиняється за 945721,20 грн., разом з ПДВ, які отримані Продавцем від Покупця до підписання цього Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору, Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану сільськогосподарську техніку.

23.09.2020 ТОВ «КОЛОС 14» виставлено ПП «ІРІДА» рахунок на оплату № 17, відповідно до якого зазначено ідентифікаційні ознаки бункера-накопичувача перевантажувального, розрахунковий рахунок ТОВ «КОЛОС 14» для перерахунку коштів, та вартість бункера.

Платіжним дорученням № 1090 від 23.09.2020 перераховано грошові кошти у розмірі 945721,20 грн. від ПП «ІРІДА» на користь ТОВ «КОЛОС 14», призначення платежу: «Попередня оплата за бункер-накопичувач зг. рах. № 17 від 23.09.2020 р. ПДВ 20% = 157620,20 грн».

09.10.2020 сторонами складено видаткову накладну № 9, якою передано сільськогосподарську техніку від ТОВ «КОЛОС 14» до ПП «ІРІДА».

Відповідно до п. 6.1., п. 6.2. Договору, право власності на ПБН-30 у Покупця виникає з моменту підписання даного договору. Сторони домовилися, що передача ПБН-30 Покупцю не оформлюється актом прийому-передачі, наявність підписів сторін на цьому Договорі свідчить про те, що ПБН-30 передано у фактичне володіння Покупцю.

16.10.2020 Протоколом-Рішенням Зборів Учасників ТОВ «КОЛОС 14» від 16.10.2020 уповноважено генерального директора ТОВ «КОЛОС 14» Срібного І.М. провести всі необхідні дії щодо зняття з реєстрації, постановки на облік та всі подальші процесуальні дії щодо продажу спірного ПБН-30.

16.10.2020 наказом ТОВ «КОЛОС 14» керівником товариства Срібним І.М. доручено ОСОБА_1 провести всі необхідні дії щодо зняття з реєстрації, постановки на облік та всі подальші процесуальні дії щодо продажу спірного ПБН-30.

16.10.2020 ТОВ «КОЛОС 14» видано на ім`я ОСОБА_1 довіреність для проведення всіх необхідних дій щодо зняття з реєстрації, постановки на облік та всі подальші процесуальні дії щодо продажу спірного ПБН-30.

19.10.2020 ТОВ «КОЛОС 14» подано до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області заяву про зняття ПБН-30 з обліку.

20.10.2020 ПП «ІРІДА» подано до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області заяву про постановку на облік за підприємством ПБН-30, придбаного на підставі спірного Договору купівлі-продажу.

До заяви додані: належним чином завірена копія Договору купівлі-продажу трактора колісного № 1609/9/2020 від 16.09.2020, видаткова накладна № 9 від 09.10.2020, платіжне доручення № 1090 від 23.09.2020, свідоцтво про реєстрацію машини серії ЕЕ № 227550 від 22.08.2019, протокол-рішення Зборів власників (учасників) ПП «ІРІДА» від 16.09.2020, наказу ПП «ІРІДА» від 16.09.2020, висновку спеціаліста від 20.10.2020 № СТ014628.

29.10.2020 ПБН-30 знято з обліку за ТОВ «КОЛОС 14» та перереєстровано на ПП «ІРІДА».

Станом на сьогодні власником ПБН-30 являється ПП «ІРІДА», будь-яких документів в матеріалах справи, які б вказували протилежне - немає.

Відповідно до ч. 1-6 ст. 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Разом із загальними підставами визнання недійсними правочинів, перелічених вище, існують також спеціальні підстави, в тому числі в межах справи про банкрутство, передбачені положеннями ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав:

боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;

боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Згідно ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник уклав договір із заінтересованою особою;

боржник уклав договір дарування.

Частиною 3 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що у разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

З аналізу встановлених вище обставин справи, вбачається, що 16.09.2020 між ТОВ «КОЛОС 14», боржником, та ПП «ІРІДА» укладено правочин - договір купівлі-продажу ПБН-30 № 1609/9/2020, відповідно до п. 1.1. якого Продавець (боржник) зобов`язується передати бункер-накопичувач перевантажувальний у власність Покупцю (ПП «ІРІДА»), а Покупець зобов`язується прийняти у власність бункер-накопичувач перевантажувальний, реєстраційний номер 39271 СА, марки ПБН-30, рік випуску 2019, заводський номер 100737 .

Предметом договору являвся ПБН-30, належний на праві власності боржнику - ТОВ «КОЛОС 14», який був відчужений на користь ПП «ІРІДА» за ціною 945721,20 грн., відповідно до п. 3.1. Договору.

Суд відхиляє доводи позивача в частині того, що даний Договір не являється оплатим, а матеріали справи не містять доказів оплатності переданої боржником сільськогосподарської техніки на користь ПП «ІРІДА», оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення № 1090 від 23.09.2020, згідно якого ПП «ІРІДА» перераховано на користь ТОВ «КОЛОС 14» грошові кошти у розмірі 945721,20 грн., та виписка з розрахункового рахунку ТОВ «КОЛОС 14» в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» № НОМЕР_8 , якою підтверджується, що грошові кошти у розмірі 945721,20 грн. за платіжним дорученням № 1090 від 23.09.2020 надійшли на рахунок боржника ТОВ «КОЛОС 14».

Щодо наявності у керівника ТОВ «КОЛОС 14» - Срібного І.М. повноважень на підписання відповідного договору купівлі-продажу та погодження укладення цього договору вищим органом управління товариством суд відхиляє доводи позивача в цій частині, виходячи із наступного.

Пунктом 9.2.1. Статуту встановлено, що Дирекція уповноважена на прийняття рішення щодо укладення договору, контракту, угоди або іншої домовленості із будь-якою особою, що розраховано (безпосередньо або опосередковано, одноразово або за декілька разів) на загальну суму не більш ніж еквівалент 500000,00 (п`ятсот тисяч) доларів США.

Разом із тим, п. 8.3.14 Статуту зазначено, що до компетенції Загальних Зборів Учасників товариства належить, в тому числі, прийняття рішення щодо укладення будь-якого договору, контракту, угоди або іншої домовленості з будь-якою особою, що розраховано (безпосередньо або опосередковано, одноразово або за декілька разів) на загальну суму більш ніж еквівалент 100000,00 (сто тисяч) доларів США.

Виходячи із вказаних вище положень Статуту ТОВ «КОЛОС 14», вбачається, що Загальні Збори Учасників товариства уповноважені погоджувати укладення правочинів загальною сумою більше ніж еквівалент 100000,00 доларів США, а Дирекція товариства - має повноваження на укладення правочинів на загальну суму не більше ніж еквівалент 500000,00 доларів США, що суперечить один одному.

Відповідно до ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.03.2018 по справі № 910/8794/16, при оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення.

В матеріалах справи міститься протокол-рішення Зборів Учасників ТОВ «КОЛОС 14» від 16.10.2020, відповідно до якого учасники товариства вирішили уповноважити Генерального директора ТОВ «КОЛОС 14» Срібного І.М. провести всі необхідні дії щодо зняття з реєстрації, постановки на облік та всі подальші процесуальні дії щодо продажу спірного ПБН-30.

Як зазначає позивач, оскільки в протоколі-рішенні від 16.10.2020 відсутні посилання на надання згоди щодо укладення договору купівлі-продажу ПБН-30

№ 1609/9/2020 від 16.09.2020 , погодження продажу ПБН-30 на користь ПП «ІРІДА», то дане рішення Загальних Зборів Учасників товариства не може вказувати на схвалення вищим органом управління ТОВ «КОЛОС 14» оспорюваного правочину.

При цьому, суд звертає увагу на те, що ні положеннями Статуту ТОВ «КОЛОС 14», ні чинним законодавством не визначені вимоги щодо форми схвалення правочину, а тому надання повноважень Генеральному директору ТОВ «КОЛОС 14» на вчинення дій щодо продажу ПБН-30 вже після укладення договору купівлі-продажу достатньою мірою свідчать про схвалення продажу ПБН-30 вищим органом управління, яким Статутом ТОВ «КОЛОС 14» надано повноваження на укладення таких правочинів.

Разом із тим, критерій виправданості правочину із економічної точки зору носить виключно суб`єктивний оціночний характер, тому в кожному конкретному випадку виправданість вчинення правочину оцінюється безпосередньо органами управління товариства.

Наявність в матеріалах справи рішення загальних зборів товариства свідчить про схвалення вчинення даного правочину.

У зв`язку із вищевказаним, суд відхиляє доводи позивача та погоджується із доводами ПП «ІРІДА» у цій частині.

Щодо наявності у спірного договору купівлі-продажу ознак фраудаторного правочину та визнання його недійсним на підставі ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства суд зазначає наступне.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Як передбачено ч. 1, 2, 3, 6 ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду по справі № 905/2030/19 (905/2445/19), викладеній у постанові від 24.11.2021, Верховним Судом було визначено поняття «фраудаторний правочин», та охарактеризовано критерії фраудаторності правочину.

Фраудаторний правочин - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

Фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.

Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог. Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути:

- момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж 3-х років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі);

- контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи);

- щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 27.01.2022 по справі № 904/5693/20 (904/4523/21).

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (аналогічний правовий висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 03.03.2020 у справі № 916/3600/15, від 26.05.2020 у справі № 922/3796/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі № 904/4262/17, від 22.04.2021 у справі № 908/794/19 (905/1646/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі

№ 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) зроблено наступний висновок, що фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, вважає, що така протизаконна ціль, як укладення особою договору дарування майна зі своїм родичем з метою приховання цього майна від конфіскації чи звернення стягнення на вказане майно в рахунок погашення боргу, свідчить, що його правова мета є іншою, ніж та, що безпосередньо передбачена правочином (реальне безоплатне передання майна у власність іншій особі), а тому цей правочин є фіктивним і може бути визнаний судом недійсним. Цивільно-правовий договір (в тому числі й договір дарування) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення (в тому числі, вироку) про стягнення коштів, що набрало законної сили. Боржник (дарувальник), проти якого ухвалено вирок про стягнення коштів та відкрито виконавче провадження, та його сини (обдаровувані), які укладають договір дарування, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки укладається договір дарування, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05 липня 2018 у справі № 922/2878/17 зазначено, що «цивільно-правовий договір (в тому числі й договір купівлі-продажу) не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення боргу, що набрало законної сили. Укладення боржником, проти якого розпочате судове провадження про стягнення боргу, договору купівлі-продажу, і в першу чергу, з тривалою відстрочкою платежу, може свідчити про його недобросовісність та зловживання правами стосовно кредитора, оскільки такий договір купівлі-продажу може порушити майнові інтереси кредитора і бути направлений саме на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які можуть хоч і не порушувати конкретних імперативних норм, але бути недобросовісними та зводитися до зловживання правом».

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства розтлумачено, яка особа являється такою, що є заінтересованою стосовно боржника.

Заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими.

Відповідно до тексту Договору купівлі-продажу ПБН-30 від 16.09.2020

№ 1609/9/2020, вбачається, що Покупцем за даним договором являється ПП «ІРІДА» (), від імені якої, на час укладення правочину, діяв керівник підприємства - ОСОБА_1.

Дана обставина підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.01.2021 № 72, який наданий до матеріалів справи позивачем, де зазначено, що керівником ПП «ІРІДА» являвся ОСОБА_1 .

Наразі керівником ПП «ІРІДА» являється ОСОБА_2 , а ОСОБА_1 залишився представником підприємства, який має право діяти від його імені без довіреності.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «КОЛОС 14», наданих позивачем, представником ТОВ «КОЛОС 14», який має право здійснювати дії, укладати правочини від імені товариства, та засновником товариства, являється ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 на дату укладення спірного договору купівлі-продажу одночасно являвся засновником, представником ТОВ «КОЛОС 14» та керівником ПП «ІРІДА», тобто мав повноваження здійснювати управлінський вплив на обидві сторони спірного правочину.

Аналізуючи надані сторонами документи до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 брав участь як в прийнятті рішення про надання повноважень керівнику ТОВ «КОЛОС 14» на вчинення процесуальних дій щодо продажу спірного бункера-накопичувача перевантажувального, являвся керівником ПП «ІРІДА», що вказує на наявність у нього повноважень щодо безпосереднього управління ПП «ІРІДА», в тому числі укладення будь-яких правочинів, укладення яких не обмежене положеннями статуту ПП «ІРІДА».

Виходячи із вказаного вище, суд погоджується із доводами позивача про те, що ОСОБА_1 являється в розумінні ст. 1 КУзПБ заінтересованою особою стосовно ТОВ «КОЛОС 14».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 жовтня 2020 року в справі № 755/17944/18 (провадження № 61-17511св19) зроблено висновок, що «договором, що вчиняється на шкоду кредиторам (фраудаторним договором), може бути як оплатний, так і безоплатний договір. Застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах, що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин, зокрема, відноситься: момент укладення договору; контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад, родич боржника, пасинок боржника, пов`язана чи афілійована юридична особа); ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутність оплати ціни контрагентом боржника).

Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.

Наведені висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18 та від 20.05.2020 у справі № 922/1903/18.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02.02.2021 по справі № 910/12809/16, особа, яка є боржником перед своїми контрагентами повинна утримуватись від дій, які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів. У період протягом року, що передував відкриттю процедури банкрутства або після порушення справи про банкрутство дії щодо будь-якого вилучення (відчуження) боржником своїх майнових активів є підозрілими і можуть становити втручання у право власності кредиторів, відтак відчуження майна боржником повинно здійснюватися з огляду на права кредиторів щодо забезпечення їх вимог активами боржника, а неврахування інтересів кредиторів у такому випадку є зловживанням з боку боржника своїми правами щодо розпорядження майном як власника, за умови, що відчуження майна призводить завідомо до зменшення обсягу платоспроможності боржника і наносить шкоду кредиторам.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.11.2021 по справі № 910/8482/18 (910/4866/21), будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам. Позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання такого договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України).

В постанові Верховного Суду від 02.06.2021 по справі № 904/7905/16 суд вказав, що укладення боржником правочинів поза межами «підозрілого періоду», визначеного статтею 20 Закону про банкрутство, та відсутність підстав для застосування статті 42 КУзПБ з огляду на непоширення її дії на правовідносини, що склалися до вступу в дію КУзПБ, не виключає можливості визнання недійсним правочину боржника, спрямованого на уникнення звернення стягнення на його майно, на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом за умови доведеності відповідних обставин заявником.

У постанові Верховного Суду від 11.11.2021 по справі № 910/8482/18 (910/4866/21) суд вказав на те, що формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права. Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що:

- особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»;

- наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають);

- враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Розглядаючи оспорюваний договір купівлі-продажу трактора колісного в контексті його відповідності нормам ст. 3, 13 ЦК України, тобто дотримання засад справедливості, добросовісності та розумності, а також дослідження обставин порушення цим правочином прав інших осіб, в силу вищевказаних правових позицій Верховного Суду, необхідно також встановити чи існувала станом на дату укладення цього правочину в ТОВ «КОЛОС 14» кредиторська заборгованість.

Згідно доводів позивача, на дату укладення договору купівлі-продажу ПБН-30

№ 1609/9/2020 від 16.09.2020 являлось боржником перед ТОВ «ОЛІМП», а заборгованість ТОВ «КОЛОС 14» складала 5264589,98 грн., що підтверджена рішеннями Господарського суду Черкаської області від 10.09.2020 по справі

№ 925/651/20, та від 21.09.2020 по справі № 925/692/20.

При цьому, власне дата прострочення виконання зобов`язання, на підставі яких виникла вищевказана кредиторська заборгованість, відповідно до тексту рішень Господарського суду Черкаської області від 10.09.2020 по справі № 925/651/20, та від 21.09.2020 по справі № 925/692/20 виникла у 2017 та 2018 роках: у справі

№ 925/651/20 судом досліджувались договори безвідсоткової позички від 08.04.2016 та від 23.06.2016, строк виконання зобов`язання за якими встановлено до 08.04.2017 та 01.07.2017 відповідно; у справі № 925/692/20 судом досліджувались договори купівлі-продажу, за якими ТОВ «КОЛОС 14» зобов`язане було здійснити оплату до 01.12.2018.

Тобто станом на дату укладення спірного договору купівлі-продажу, ТОВ «КОЛОС 14» мало прострочену кредиторську заборгованість перед ТОВ «ОЛІМП», яка повністю до 16.09.2020 погашена ТОВ «КОЛОС 14» - не була.

Окрім цього, суд бере до уваги доводи стосовно того, що кошти, отримані від продажу ПБН-30, не спрямовувались на погашення заборгованості перед ТОВ «ОЛІМП», що підтверджується випискою з рахунку ТОВ «КОЛОС 14» в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» № НОМЕР_8 за період з серпня 2020 року по березень 2021 року, що може бути оцінене як завдання шкоди кредитору банкрута.

Всупереч доводам ПП «ІРІДА» в частині того, що отримані кошти від продажу сільськогосподарської техніки ТОВ «КОЛОС 14» на її користь, в тому числі ті, які отримані від продажу ПБН-30, спрямовувались ТОВ «КОЛОС 14» на погашення кредитної заборгованості за договором про надання банківських послуг від 09.02.2017 № 215/2897853 перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», суд звертає увагу на те, що відповідно до наданого у відзиві ПП «ІРІДА» від 29.08.2022 договору про зміну № 8 від 13.03.2020 до договору про надання банківських послуг від 09.02.2017

№ 215/2897853 датою припинення чинності лімітом банківської послуги встановлено 31.03.2021.

Договором про надання банківських послуг від 09.02.2017 № 215/2897853 надано визначення ліміту банківської послуги, яким є максимально дозволена (ий) сума (розмір) заборгованості Клієнта відносно окремого виду Банківської послуги, яка (ий) не включає зобов`язання Клієнта щодо оплати такої Банківської послуги, неустойки та відшкодування збитків. Для уникнення сумнівів, Ліміт Банківської послуги - це ліміт одночасної заборгованості Клієнта перед Банком за певною Банківською послугою на конкретну дату, а не загальна сума всіх наданих коштів Клієнту за певною Банківською послугою за весь період дії Договору.

Виходячи із вищевказаного тлумачення ліміту банківської послуги, та встановленого договором про зміну № 8 від 13.03.2020 ліміту, вбачається, що граничний строк повернення кредитної заборгованості - до 01.04.2021.

При цьому, спірний договір вчинено 16.09.2020, тобто більше, ніж за 6 місяців до виникнення обов`язку повного погашення ліміту банківської послуги, а кошти, отримані ТОВ «КОЛОС 14» від продажу сільськогосподарської техніки, в тому числі ПБН-30, перераховані в рахунок погашення заборгованості перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» 05.10.2020, майже за 6 місяців до дати припинення чинності ліміту банківської послуги.

Договором про надання банківських послуг від 09.02.2017 № 215/2897853 містить поняття «генеральний строк», яким є визначений договором граничний строк (термін) для належного виконання Клієнтом всіх Боргових зобов`язань, який встановлено договором до 08.02.2024.

Тобто ТОВ «КОЛОС 14» зобов`язане було погасити всі свої боргові зобов`язання перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» щонайменше до 08.02.2024.

Виходячи із зазначеного вище, вбачається, що всупереч доводам ПП «ІРІДА», нагальної необхідності щодо погашення заборгованості перед Банком у ТОВ «КОЛОС 14» - не було.

Окрім цього, вимоги АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» були забезпечені майном ТОВ «КОЛОС 14», в тому числі Договорами про заставу № 215/2897853-1 від 09.02.2017, № 215/2897853-2 від 09.02.2017, № 215/2897853-3 від 09.02.2017, які на момент укладення оспорюваного Договору не припинялись.

У своїх поясненнях від 04.08.2022 № 16211/151 АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» зазначило, що ПП «ІРІДА» виступало солідарним боржником ТОВ «КОЛОС 14» за Договором про надання банківських послуг № 215/2897853 від 09.02.2017, а тому у випадку невиконання ТОВ «КОЛОС 14» своїх зобов`язань за цим Договором, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулося би до ПП «ІРІДА» та в рамках примусового стягнення заборгованості в рахунок погашення боргу було б використано майно відповідача.

В сукупності дані обставини щодо наявності заставного майна та солідарного боржника в особі ПП «ІРІДА» свідчать про відсутність необхідності дострокового погашення заборгованості ТОВ «КОЛОС 14» перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» більшістю наявного у товариства рухомого майна.

Станом на дату укладення спірного договору, заборгованість ТОВ «КОЛОС 14» перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» простроченою не була, натомість за позовними заявами ТОВ «ОЛІМП» були порушенні провадження в Господарському суді Черкаської області: провадження у справі № 925/651/20 - ухвалою суду від 19.03.2020, провадження у справі № 925/692/20 - ухвалою суду від 03.06.2020, тобто в контексті дотримання засад цивільного законодавства, визначених ч. 1 ст. 6 ЦК України, та недопущення завдання шкоди іншій особі, передбаченого ч. 3 ст. 13 ЦК України, на момент укладення оспорюваного Договору купівлі-продажу, ТОВ «КОЛОС 14» допущено порушення цих норм, адже факт прострочення виконання зобов`язань перед ТОВ «ОЛІМП» вже існував станом на відкриття господарським судом вищевказаних проваджень, та це прострочення не було усунуте ні на дату укладення оспорюваного Договору купівлі-продажу, ні на дату погашення кредиту перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», ні після такого погашення.

Судом також враховано, що станом на дату укладення оспорюваного Договору трактор колісний, який являється предметом Договору, перебував в заставі.

Відповідно до розділу «Розпорядження» п. 6 Договору застави

№ 215/2897853-2 від 09.02.2017, за виключенням випадків, коли Предметом застави є товари в обороті та/або переробці, Заставодавець має право розпоряджатися (відчужувати, передавати у володіння та/або використання у будь-який спосіб) та/або обтяжувати Предмет застави, зокрема, передавати Предмет застави у наступну заставу; та/або відчужувати Предмет застави; та/або передавати Предмет застави в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування, як внесок до статутного капіталу (фонду) тощо, виключно (лише) за умови (обставини) отримання попередньої письмової згоди (має містити підпис уповноваженої особи та відбиток печатки) Банку на це.

Станом на дату укладення оспорюваного Договору купівлі-продажу, ПБН-30 перебував в заставі АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», а тому його відчуження могло здійснюватися виключно за наявності письмової згоди банку на це.

Відповідно до пояснень АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» від 04.08.2022

№ 16211/151, банком повідомлено, що будь-якої згоди на продаж заставного майна АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» не надавало, не зважаючи на отримання повідомлення ТОВ «КОЛОС 14» від 24.09.2020 про продаж заставного майна, яке додавалось Позивачем до позовної заяви.

Враховуючи, що положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України законодавцем акцентовано увагу на тому, що недійсність правочину настає у разі недодержання вимог, встановлених ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України саме в момент його вчинення, то питання наявності підстав для визнання недійсним оспорюваного Договору купівлі-продажу досліджується судом саме на дату його укладення сторонами, тобто 16.09.2020.

При цьому, беручи до уваги умови договору, відповідно до яких він вчиняється (передається предмет договору від однієї сторони на користь іншої) в момент його підписання сторонами, тобто за своєю правовою природою є реальним, то дата укладення договору тотожна даті його вчинення.

Абзацом 2 статті 17 Закону України «Про заставу» встановлено, що заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

Дане положення Закону України «Про заставу» кореспондується із відповідними положеннями Договору про заставу № 215/2897853-2 від 09.02.2017, тому суд погоджується із доводами позивача про те, що на момент укладення Договору купівлі-продажу № 1609/9/2020 від 16.09.2020 він являється таким, що порушує ст. 17 Закону України «Про заставу», оскільки його предметом являлось заставне майно, яке на момент укладення Договору, досі перебувало в заставі банку.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 917/549/20, стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у пункті 7.44. постанови від 16 лютого 2021 року у справі № 927/645/19.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 4 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі

№ 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Беручи до уваги зазначені вище правові позиції Верховного Суду, встановлені обставини справи, можна дійти наступного висновку:

- спірний договір купівлі-продажу № 1609/9/2020 від 16.09.2020 укладений у підозрілий період (протягом трьох років до порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «КОЛОС 14»). При цьому, суд звертає увагу на те, що на момент укладення договору діяв Кодекс України з процедур банкрутства, а тому до даних правовідносин можуть бути застосовані положення

ст. 42 Кодексу;

- договір купівлі-продажу ПБН-30 № 1609/9/2020 від 16.09.2020 укладений між пов`язаними особами, оскільки керівником ПП «ІРІДА», покупцем за договором, являвся ОСОБА_1 , який одночасно із цим досі є засновником ТОВ «КОЛОС 14» та представником, уповноваженим діяти від імені цього товариства, та згідно приписів ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, являється заінтересованою особою стосовно ТОВ «КОЛОС 14»;

- станом на дату укладення договору купівлі-продажу ПБН-30

№ 1609/9/2020 від 16.09.2020 ТОВ «КОЛОС 14» мало кредиторську заборгованість перед ТОВ «ОЛІМП», стосовно примусового стягнення якої ТОВ «ОЛІМП» подано до Господарського суду Черкаської області позовні заяви, провадження за якими відкрите до укладення оспорюваного договору купівлі-продажу ПБН-30;

- не зважаючи на отримання коштів від ПП «ІРІДА» в рахунок оплати за ПБН-30, ТОВ «КОЛОС 14» не здійснено погашення заборгованості перед ТОВ «ОЛІМП», а погашено заборгованість перед АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» за договором про надання банківських послуг від 09.02.2017 № 215/2897853, граничний строк погашення якої станом на дату укладення договору купівлі-продажу ПБН-30 встановлений цим договором щонайменше до 08.02.2024, та при цьому зобов`язання ТОВ «КОЛОС 14» були забезпечені як заставою рухомого майна, так і покладено на ПП «ІРІДА» солідарний обов`язок щодо виконання зобов`язань ТОВ «КОЛОС 14», в разі ухилення останнього від їх виконання;

- спірний ПБН-30 на момент укладення договору купівлі-продажу

№ 1609/9/2020 від 16.09.2020 перебував в заставі АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», що являється порушенням ст. 17 Закону України «Про заставу».

Суд звертає увагу на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц про те, що позивач вправі звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011.

Таким чином, виходячи із встановлених вище обставин справи, вбачається, що договір купівлі-продажу ПБН-30 № 1609/9/2020 від 16.09.2020 являється таким, що порушує положення п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, ч. 3 ст. 13 ЦК України, отже являється фраудаторним, та підлягає визнанню недійсним на підставі абз. 3 ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Абзацом 3 ч. 2 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що правочини вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:

боржник уклав договір із заінтересованою особою.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення, тому визнає недійсним договір купівлі-продажу ПБН-30 № 1609/9/2020 від 16.09.2020.

У зв`язку із цим суд застосовує наслідки недійсності правочину шляхом зобов`язаня ПП «ІРІДА» повернути ТОВ «КОЛОС 14» бункер-накопичувач перевантажувальний, реєстраційний номер 39271 СА , марки ПБН-30, рік випуску 2019, заводський номер 100737 .

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника господарський суд ухвалює рішення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 16, 58 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро.

В свою чергу п. 4 ч. 1 ст. 1 вказаного закону визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 45368,00 грн., з яких 5368,00 грн. судового збору та 40000,00 грн. витрат на правову допомогу.

За приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем до матеріалів справи подано документи, що підтверджують витрати ТОВ «КОЛОС 14» на професійну правничу допомогу: Договір про надання правової допомоги № 13-12-2021 від 13.12.2021, Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 22.02.2023 за Договором про надання правової допомоги

№ 13-12-2021 від 13.12.2021, Додаткова угода № 15/02/2023-1 від 15.02.2023 до Договору про надання правової допомоги № 13-12-2021 від 13.12.2021.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 126 ГПК України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Враховуючи заперечення відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат, які покладаються на відповідача до 24000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 5368,00 грн. судового збору.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати недійсним договір купівлі-продажу ПБН-30 № 1609/9/2020 від 16.09.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОС 14» (, вул. Завгороднього, буд. 2А, с. Лубенці, Кам`янський район, Черкаська область, 20820) та Приватним підприємством «ІРІДА» (, бул. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000).

3.Зобов`язати Приватне підприємство «ІРІДА» (, бул. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛОС 14» (, вул. Завгороднього, буд. 2А, с. Лубенці, Кам`янський район, Черкаська область, 20820) бункер-накопичувач перевантажувальний, реєстраційний номер 39271 СА, марки ПБН-30, рік випуску 2019, заводський номер 100737.

4.Стягнути з Приватного підприємства «ІРІДА» (, бул. Шевченка, буд. 200, м. Черкаси, 18000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС 14» (, вул. Завгороднього, буд. 2А, с. Лубенці, Кам`янський район, Черкаська область, 20820) 5368,00 грн. витрат зі сплати судового збору та 24000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.10.2023.

Суддя С.С. Боровик