ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.10.2023м. ДніпроСправа № 904/1266/23

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод" (49019, місто Дніпро, вулиця Ударників, будинок 27, )

про визнання грошових вимог у сумі 3 235 200,00 грн. та судовий збір у сумі 5368,00 грн.

Суддя Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Дяченко А.С.

Від представників учасників справи:

кредитор: ОСОБА_1 , паспорт.

від кредитора: Лебідь Олексій Павлович, посвідчення № 2167 від 05.08.2019.

від боржника: Путря Алла Петрівна, посвідчення №1038 від 06.10.2017.

розпорядник майна: Штельманчук Михайло Сергійович, посвідчення №194 від 28.02.2023.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рояр Люві Фінанс" (01133, місто Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 31, ) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод" (49019, місто Дніпро, вулиця Ударників, будинок 27, ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рояр Люві Фінанс" () про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод" () до розгляду та призначено підготовче засідання на 23.03.2023 о 12:00 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.23 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод" (). Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рояр Люві Фінанс" () в розмірі 26840,00 грн. судового збору (1 черга задоволення), 60300,00 грн. суми авансування винагороди арбітражному керуючому (1 черга задоволення), 1550000,00 грн суми основного боргу (4 черга задоволення). Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто сімдесят календарних днів, до 08.09.2023. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Штельманчука Михайла Сергійовича (свідоцтво №194 від 28.02.2013). Призначено попереднє засідання суду на 22.05.2023 о 10:00 год.

24.03.2023 на офіційному веб-порталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод" (49019, місто Дніпро, вулиця Ударників, будинок 27, ) за №70276.

21.04.2023 до відділу канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з грошовими вимогами до боржника в загальному розмірі 3 235 200,00 грн та судовий збір у сумі 5 368,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2023 прийнято заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод" () в розмірі 3 235 200,00 грн. по справі про банкрутство №904/1266/23 до розгляду в попередньому судовому засіданні, яке призначене на 22.05.2023 о 10:00 год.

22.05.2023 до відділу канцелярії суду боржник подав повідомлення про результати розгляди заяви про визнання кредиторських вимог (том-1, арк.с. 45-49, вх. суду №24688/23) та клопотання про витребування оригіналів документів (том-1, арк.с. 59-62, вх. суду №24935/23).

В попередньому судовому засіданні 22.05.2023 судом заслухано представників кредитора, боржника та розпорядника майна.

В попередньому судовому засіданні під час огляду оригіналів документів наданих представником кредитора для огляду, суд дійшов висновку з власної ініціативи долучити до матеріалів заяви оригінали документів, а саме: Договір користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011, акти приймання-передачі обладнання до Договору користуванням з обов`язком викупу від 08.04.2011, Інвентаризаційні акти до Договору користуванням з обов`язком викупу від 08.04.2011 (18.06.2021, 20.10.2022, 08.04.2023), вимога про проведення повного розрахунку до Договору користуванням з обов`язком викупу від 08.04.2011 та прийняття обладнання у власність, відповідь на вимогу №8 від 12.04.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2023 відкладено розгляд заяви на 05.06.2023 о 15:00 год. Цією ж ухвалою зобов`язано кредитора надати до суду документи, що підтверджують право власності на обладнання, яке згідно за договором було передано боржнику у користування.

23.05.2023 до відділу канцелярії суду розпорядник майна Штельманчук Михайло Сергійович подав повідомлення про розгляд заяви про визнання кредиторських вимог №01-32/58-05 від 22.05.2023 (том-1, арк.с. 53-58, вх. суду №24939/23).

05.06.2023 до відділу канцелярії суду представник боржника подав додаткові письмові пояснення (том-1, арк.с. 69-84, вх. суду №27187/23) з додатками.

05.06.2023 до відділу канцелярії суду представник кредитора подав письмові пояснення (том-1, арк.с. 85-87, вх. суду №27256/23) з додатками.

05.06.2023 до відділу канцелярії суду представник боржника надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи від 05.06.2023, саме копії витягу зі статуту ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод" в редакції 07.04.2011 (том-1, арк.с. 88-95, вх. суду №27259/23).

В попередньому судовому засіданні 05.06.2023 оголошено перерву щодо розгляду заяви кредитора до 27.06.2023 о 14:30 год.

27.06.2023 до відділу канцелярії суду представник кредитора подав клопотання про витребування доказів від 26.06.2023 (том-1, арк.с. 107-118, вх. № 31226/23).

В попередньому судовому засіданні 27.06.2023 оголошено перерву щодо розгляду заяви кредитора до 25.07.2023 о 15:30 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.06.2023 клопотання кредитора про витребування доказів (вх. суду №31326/23) задоволено частково. Витребувано у Головного управління статистики у Полтавській області статистичну звітність Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтно-механічний завод» (код ЄДРГІОУ 31966932), що була подана в період з 2011 року по теперішній час. Витребувано у Головного управління ДПС у Полтавській області фінансову звітність Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтно-механічний завод» (), що була подана в період з 2011 року по теперішній час. В задоволенні клопотання в частині витребування доказів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтно-механічний завод» відмовлено.

В підготовчому судовому засіданні 27.06.2023 під час огляду оригіналів документів наданих представником кредитора для огляду, суд дійшов висновку з власної ініціативи долучити оригінали документів, а саме оригінал Договору купівлі-продажу промислового обладнання (бувшого у використанні) від 02.12.2010, акт приймання - передачі обладнання до Договору купівлі-продажу промислового обладнання (бувшого у використанні) від 02.12.2010, Договір про надання послуг з ремонту обладнання від 24.01.2011, Акт виконаних робіт (наданих послуг) до Договору про надання послуг з ремонту обладнання від 24.01.2011 (згідно протоколу судового засідання)

До канцелярії господарського суду надійшла поштова кореспонденція від ОСОБА_1 із нотаріальною копією заяви ОСОБА_1 , нотаріальною заявою (оригінал) від ОСОБА_2 , та нотаріально посвідчена заява свідка (оригінал) від ОСОБА_3 (том-1, арк.с. 124, 125, 128).

25.07.2023 до відділу канцелярії суду представник боржника подав додаткові письмові пояснення від 24.04.2023 (вх. суду №36966/23, том-1, арк.с. 130-151) з додатками.

25.07.2023 в судовому засіданні судом було заслухано представників Кредитора, Боржника та розпорядника майна.

За результатом попереднього судового засідання 25.07.2023 оголошено перерва до 05.09.2023 об 14:00 год.

05.09.2023 до відділу канцелярії суду представник кредитор подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів (том-1, арк.с. 154-169, вх. №45081/23) з додатками.

В попередньому судовому засіданні 05.09.2023 судом заслухано представників Кредитора, Боржника та розпорядника майна. Згідно протоколу судового засідання суд, за власної ініціативи дійшов висновку про необхідність долучення до матеріалів заяви про визнання грошових вимог у сумі 3 235 200,00 грн оригінал Додаткової угоди №1 від 20.07.2011 (том-1, а.с.169).

В попередньому судовому засіданні 05.09.2023 оголошено перерву до 02.10.2023 о 16:00 год.

02.10.2023 до відділу канцелярії суду представник кредитора подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії рецензії №85 від 29.09.2023 на висновок експерта № 3028 від 11.08.2023 (том-1, а.с. 180-189). Рецензію підготовлено спеціалістом Кострубом Андрієм Миколайовичем, який має вищу юридичну освіту, кваліфікацію експерта-криміналіста з правом проведення технічної експертизи документів (диплом Вищої слідчої школи МВС СРСР УВ № 586465, виданий 26.02.1993) стаж роботи з 1993 року. За результатами дослідження рецензент зробив висновок про неповноту та необ`єктивність складеного висновку експерта №3028 від 11.08.2023 Полтавського відділення Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса", а зроблені в результаті дослідження висновки є недостатньо обґрунтованими та викликають сумніви у правильності.

В попередньому судовому засіданні 02.10.2023 судом заслухано представників Кредитора, Боржника та розпорядника майна, оголошено перерву до 17.10.2023 о 16:00 год.

17.10.2023 до відділу канцелярії суду надійшло клопотання представника Боржника від 17.10.2023 (вх. №52963/23) про долучення до матеріалів справи копії листа Прокурора Полтавської окружної прокуратури від 26.06.2023 висновку судового експерту №2949 від 23.06.2023.

17.10.2023 до відділу канцелярії суду надійшло клопотання представника Боржника від 17.10.2023 (вх. №52962/23) про долучення до матеріалів справи копії листа Прокурора Полтавської окружної прокуратури від 01.09.2023 та висновку судового експерту №3028 від 11.08.2023.

В судовому засіданні 17.10.2023 судом було заслухано представників Кредитора, Боржника та розпорядника майна, оголошено перерву до 19.10.2023 о 14:00 год.

18.10.2023 до відділу канцелярії суду від представника Боржника надійшло клопотання від 18.10.2023 (вх. № 53253/23) про долучення копії статуту ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод" в редакції затвердженій 19.11.2011.

19.10.2023 в судовому засіданні судом заслухано Кредитора та його представника, представника Боржника, розпорядника майна. За результатами судового засідання судом прийнято ухвалу.

У попередньому судовому засіданні заслухано пояснення Кредитора, Боржника та розпорядника майна, досліджено матеріали заяви про визнання грошових вимог ОСОБА_1 , матеріали справи № 904/1266/23 про банкрутство ТОВ "Полтавський ремонтно-мехнічний завод", оригінали документів наданих учасниками для огляду.

Звертаючись до суду, кредитор заявляв, що між ОСОБА_1 , якого визначено за текстом правочину Власником, та Користувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтно-механічний завод» (), був укладений 08.04.2011 Договір користування обладнанням з обов`язком викупу, строком до 31.12.2026 (далі за текстом - Договір).

Згідно пункту 1.1. зазначеного Договору Власник передає, а Користувач бере в володіння та користування обладнання (далі за текстом - «обладнання»), з обов`язком здійснити оплату повної вартості обладнання на умовах та строки, визначені даним Договором. Перелік та вартість обладнання визначені у пункті 1.2. Договору.

За умовами пункту 4.1. Договору Користувач зобов`язується сплатити повну вартість обладнання в сумі 3 235 200,00 гривень на користь Власника. На умовах, передбачених даним Договором, але не пізніше, як за 5 (п`ять) робочих днів до дати закінчення даного Договору.

Згідно пункту 7.1. Договору, з моменту отримання обладнання за актом приймання-передачі Користувач несе повну відповідальність перед Власником за втрату або пошкодження обладнання.

Обладнання передано Користувачу згідно Акту приймання-передачі від 08.04.2011.

Власником та Користувачем періодично проводилися перевірки наявності та стану переданого обладнання.

За змістом заяви про визнання грошових вимог Кредитор посилався на інвентаризаційний Акт від 18.06.2021, яким було встановлено факт наявності та задовільного стану обладнання.

В подальшому, станом на 20.10.2022 Кредитором встановлено факт відсутності окремих одиниць обладнання. Оскільки Користувач несе відповідальність за збереження обладнання, він був зобов`язаний поновити наявність та стан обладнання. В той же час, Інвентаризаційним Актом від 08.04.2023 було встановлено, що Користувачем цього зроблено не було, обладнання все ще відсутнє.

Згідно пункту 7.4. Договору, Власник має право проводити перевірку наявності та стану обладнання не частіше 1-го разу на 6 місяців. В разі виявлення нестачі або пошкодження обладнання, Власник має право вимагати повного розрахунку із ним в сумі, передбаченій пунктом 4.1. Договору та прийняття Користувачем обладнання у власність, за переліком згідно пункту 1.2. Договору.

Актом звірки до Договору користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011, було встановлено, що станом на 08.04.2023 заборгованість Боржника перед ОСОБА_1 не погашена, та складає 3 235 200,00 гривень.

10.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Полтавський ремонтно-мехнічний завод» з Вимогою про проведення повного розрахунку за Договором користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011 та прийняття обладнання у власність. В даній Вимозі ОСОБА_1 вимагав повного розрахунку із ним в сумі, передбаченій пункті 4.1. Договору (3 235 200,00 гривень) та прийняття Користувачем обладнання у власність, за переліком згідно пункту 1.2. Договору. Кредитор вимагав провести розрахунок шляхом перерахування суми в розмірі 3 235 200,00 гривень на банківський рахунок ОСОБА_1 протягом трьох банківських днів з моменту отримання вимоги.

Листом від 12.04.2023 вих. №8 ТОВ "Полтавський ремонтно-мехнічний завод" відповів на вимогу ОСОБА_1 повідомивши, що Інвентаризаційними актами від 20.10.2022 та від 08.04.2023 встановлено відсутність частини обладнання, переданого ТОВ «Полтавський ремонтно-механічний завод», згідно Договору користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011. Втрата даного обладнання відбулася під час керівництва ТОВ «Полтавський ремонтно-механічний завод» директором ОСОБА_4 . Діючий керівник підприємства не отримав документів, згідно яких було втрачене зазначене обладнання.

ТОВ «Полтавський ремонтно-механічний завод» визнав правомочність вимоги ОСОБА_1 та підтвердив свою заборгованість за Договором користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011 в сумі 3 235 200,00 гривень.

Також кредитору повідомлено, що наданий час ТОВ «Полтавський ремонтно-механічний завод» не має можливості сплатити заборгованість в сумі 3 235 200,00 гривень, у зв`язку із відсутністю достатньої кількості коштів на рахунку підприємства.

Окремо було зазначено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.23 відкрито провадження у справі №904/1266/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавський ремонтно-механічний завод» (49019, місто Дніпро, вулиця Ударників, будинок 27, ), та призначено розпорядника майна арбітражного керуючого Штельманчук Михайло Сергійович (свідоцтво №194 від 28.02.13, адреса: 49044, місто Дніпро, бульвар Катеринославський, 2, офіс 610), та про його право отримати задоволення своїх кредиторських вимог в процедурі банкрутства ТОВ «Полтавський ремонтно-механічний завод» шляхом подання відповідної заяви до господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1266/23.

Додатково Кредитор зазначив, що Договір користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011 встановлює наступні права та обов`язки сторін в разі порушення справи про банкрутство ТОВ «Полтавський ремонтно-механічний завод».

Згідно пункту 7.3. Договору, в разі відкриття ліквідаційної процедури та/або порушення провадження у справі про банкрутство Користувача, він повинен негайно повідомити про це Власника та здійснити повний розрахунок за Договором, на умовах, передбачених пунктом 4.3 Договору. А саме в разі порушення провадження у справі про банкрутство строк оплати вважається таким, що настав. При настанні зазначених умов Користувач повинен негайно звернутися до Власника, запросити платіжні реквізити та сплатити повну суму, встановлену п. 4.1 Договору (3 235 200,00 гривень) протягом трьох банківських днів з моменту отримання відповіді. Якщо відповідь не буде отримана протягом 7 днів з моменту направлення запиту, Користувач зобов`язаний внести суму, передбачену п. 4.1. Договору на депозитний рахунок нотаріуса на ім`я Власника.

Згідно пункту 5.1. Договору, в разі порушення провадження у справі про банкрутство Обладнання переходить у власність Користувача з моменту відкриття ліквідаційної процедури та або банкрутства, а Власник набуває права вимоги щодо сплати на його користь повної вартості обладнання, встановленої пунктом 4.1. Договору (3 235 200,00 гривень).

В порушення наведеного ТОВ «Полтавський ремонтно-механічний завод» з ОСОБА_1 не розрахувався. Заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 3 235 200,00 грн (три мільйони двісті тридцять п`ять тисяч двісті гривень 00 коп.) гривень, не погашена.

В подальшому Кредитор надав суду Додаткову угоду №1 від 20.07.2011 до Договору. Оригінал якого долучено до матеріалів заяви про визнання грошових вимог (том-1, арк.с. 169). Додатковою угодою було внесено наступні зміні до умов Договору:

пункт 1.1. Договору викласти в такій редакції:

- Власник передає, а Користувач бере в володіння та користування обладнання (далі за текстом - "обладнання"), з обов`язком здійснити оплату за користування обладнанням та сплатити залишкову вартість обладнання на умовах та в строки, визначені даним Договором.

пункт 4.1. Договору викласти в такій редакції:

- Користувач зобов`язується здійснити оплату за користування обладнанням в сумі 3000 000,00 гривень та залишкової вартості обладнання, погодженої Сторонами в розмірі 235 200,00 гривень на користь Власника на умовах, передбачених даним Договором. Сторони визначили, що розмір плати за користування обладнанням становить 15 957, 45 гривень на місяць. Сторони погодили,; що термін оплати за користування обладнанням та його залишкової вартості складає 7 (сім) днів з моменту пред`явлення відповідної вимоги Власника, але в будь якому разі не пізніше, як-за 5 (п`ять) робочих днів до дати закінчення даного Договору.

пункт 4.2. Договору викласти в такій редакції:

- Платіжні реквізити для оплати за користування обладнанням та його залишкової вартості Власник надає Користувачу в строк не пізніше, як за 30 днів до закінчення даного Договору, за запитом Користувача,

пункт 5.1. Договору викласти в такій редакції:

- Обладнання переходить у власність Користувача після сплати на користь Власника погодженої вартості за користування обладнанням та його залишкової вартості, визначеноїу п. 4.1. Договору та оформлення відповідних передавальних документів, крім випадку, передбаченого п. 7.3. Договору. В разі випадку, передбаченого п. 7.3. Договору право власності на обладнання переходить до Користувача з моменту відкриття ліквідаційної процедури та/або банкрутства, а Власник набуває права вимоги щодо сплати на його користь суми грошових коштів, розмір якої встановлений п. 4.1. Договору.

пункт 5.2. Договору викласти в такій редакції:

- Оформлення права власності па обладнання, переданого за даним Договором. здійснюється сторонами за актом протягом 3-х робочих днів з моменту повної оплати Користувачем на користь Власника грошових коштів в розмірі, визначеному п. 4.1. Договору.

пункт 7.2. Договору викласти в такій редакції:

- Користувач не має права передавати обладнання третім особам до моменту. повної оплати за користування обладнанням та його залишкової вартості.

пункт 8.1. Договору викласти в такій редакції:

- Користувач несе повну матеріальну відповідальність за збереження та належний технічний стан переданого йому обладнання. В разі втрати або пошкодження обладнання Користувач несе відповідальність згідно діючого законодавства, з розрахунку вартості обладнання, визначеного в п. 1.2. Договору.

Таким чином, загальний розмір кредиторських вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Полтавський ремонтно-механічний завод» склав 3 235 200,00 (три мільйони двісті тридцять п`ять тисяч двісті гривень 00 коп.) гривень, що відноситься до четвертої черги вимог кредиторів; 5 368,00 гри., що відноситься до першої черги вимог кредиторів.

За результатами розгляду грошових вимог ОСОБА_1 на суму 3 235000,00 грн. Боржник висловив свої заперечення.

Боржник не визнав факту укладання Договору з кредитором - ОСОБА_1 , надавши наступні пояснення.

Договір, який надав Кредитор суду, відсутній на підприємстві.

Аналізуючи зміст Договору Боржник прийшов до висновків про порушення Кредитором вимог статті 238 Цивільного Кодексу України, оскільки, договір було укладено ОСОБА_1 на свою користь.

Боржник вказував на порушення вимог Статуту підприємства при укладанні Договору, вказував на порушення вимог частини 3 статті 92 Цивільного Кодексу України, якою передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень та заперечував докази надані ОСОБА_1 що до права власності на обладнання. Також боржник заперечував твердження Кредитора про передачу майна за Договором Боржнику в користування.

В своїх пояснення ТОВ «ПРМЗ» зауважив, що жодних дій стосовно схвалення правочину з його боку вчинено не було.

На підтвердження своїх заперечень Боржник посилався на результати судової експертизи проведеної в рамках кримінального провадження, копії яких долучено до матеріалів справи №904/1266/23 про банкрутство ТОВ «ПРМЗ».

На думку Боржника Договір треба вважати неукладеним, а грошові вимоги ОСОБА_1 просив відхилити в повному обсязі.

Розпорядник майна боржника ОСОБА_5 за результатами розгляду грошових вимог надав суду повідомлення про розгляд грошових вимог. Розпорядник майна Боржника не визнав грошові вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

При розгляді грошових вимог Кредитора розпорядник майна виходив з наступного.

Боржник - ТОВ «ПРМЗ» у повідомленні про розгляд кредиторських вимог ОСОБА_1 зазначав, що такий Договір товариством з ОСОБА_1 не укладався взагалі, серед укладених господарських договорів, які мають майнові та зобов`язальні наслідки для юридичної особи, такий договір відсутній, майно, яке є предметом цього договору, ОСОБА_1 на користь ТОВ «ПРМЗ» не передавалось.

Отримане за Договором в користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011 обладнання та взяті на себе ТОВ «ПРМЗ» зобов`язання за договором щодо його оплати не відображаються в бухгалтерському обліку ТОВ «ПРМЗ» з 2011 року та станом по сьогоднішній день, що передбачено Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №893/4186 (зі змінами), та суперечить відомостям, наданим самим же ОСОБА_1 .

Кредитор - ОСОБА_1 відповідно до пункту 13.1.18 Статуту ТОВ «ПРМЗ», затвердженого Протоколом №1 від 19.01.2011, не є особою, правомочною для укладення зазначеного договору.

- Дії ОСОБА_1 стосовно укладення Договору користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011, Акту приймання-передачі обладнання до цього Договору, інвентаризаційних актів вчинялися ОСОБА_1 , який перебував на посаді директора ТОВ «ПРМЗ» на свою користь, всупереч інтересам товариства, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до рядку 1010 Балансу ТОВ «ПРМЗ» станом на 31.12.2022 первісна вартість основних засобів ТОВ «ПРМЗ» складає 3 614,3 тис. грн. Вартість обладнання відповідно до Договору користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011 складає 3 235 200,00 грн. Різниця складає 379,1 тис. грн.

У зв`язку з тим, що ТОВ «ПРМЗ» володіє нерухомим майном (виробничими корпусами, складськими приміщеннями, котельнею, станціями та ін.), що підтверджується відомостями з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сукупна вартість якого суттєво перевищує 379,1 тис. грн., майно, яке начебто передано ОСОБА_1 за договором, у ТОВ «ПРМЗ» не обліковується.

Окрім того, у фінансовій звітності ТОВ «ПРМЗ» повинні бути відображені зобов`язання

ТОВ «ПРМЗ» з приводу оплати повної вартості обладнання (так як договір передбачає обов`язок ТОВ «ПРМЗ» його викупити в майбутньому), проте відповідні зобов`язання у фінансовій звітності товариства не відображалися ні в довгострокових зобов`язаннях, ні в інших поточних зобов`язаннях.

Відповідний факт свідчить про відсутність будь-яких договірних відносин ОСОБА_1 з ТОВ «ПРМЗ» з приводу користування обладнанням у період з 2011 по теперішній час.

Відповідно до пункту 13.1.18 Статуту ТОВ «ПРМЗ», затвердженого Протоколом №1 від 19.01.2011, до виключної компетенції Зборів Учасників Товариства належить вирішення питань про укладення товариством угод на суму, що перевищує 3 000 000,00/три мільйони/гривень.

За інформацією, наданою Боржником будь-яких рішень стосовно вирішення питання про укладення Договору користування обладнанням з обов`язком викупу загальними зборами товариства не приймалося, наступного його схвалення станом по сьогоднішній день не здійснювалось.

Розпорядник майна звертав увагу суду, що докази надані ОСОБА_1 складані та підписані ним особисто від імені Кредитора та від імені Боржника.

На виконання Договору ОСОБА_1 складені Інвентаризаційні акти, які свідчать про втрату частини обладнання. Зазначені інвентаризаційні акти підписані ним же.

Аналогічна ситуація з підписання документів ОСОБА_1 від себе, як власника обладнання, з ним же, як директором ТОВ «ПРМЗ», продовжується і з Вимогою про проведення повного розрахунку за Договором користування обладнанням з обов`язком викупу та відповіддю на таку вимогу.

Такі дії ОСОБА_1 вчиняються ним з самим собою виключно на його користь та не мають на меті дотримання інтересів ТОВ «ПРМЗ».

Таким чином, ОСОБА_1 , підписуючи вищенаведені документи самостійно від обох сторін, однією з яких є сам ОСОБА_1 , а іншою є ТОВ «ПРМЗ», від імені якої також витупає він же, а також видаючи довіреності на уповноваження інших осіб на укладення таких правочинів з собою та ТОВ «ПРМЗ», був очевидно обізнаний про неправомірність таких дій, які вчиняє в своїх інтересах з двох сторін угоди.

За результатом розгляду грошових вимог судом було встановлено наступні обставини.

Заявлені грошові вимоги ОСОБА_1 випливають з умов викладених у Договорі користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011, Акту приймання-передачі обладнання до Договору від 08.04.2011 та Додаткової угоди №1 від 20.07.2011.

Також до Заяви кредитора були додані наступні документи:

- Інвентаризаційні акти від 18.06.2021, від 20.10.2022, від 08.04.2023 до договору користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011;

- Вимога про проведення повного розрахунку за Договором користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011 та прийняття обладнання у власність;

- Лист-відповідь ТОВ «ПРМЗ» від 12.04.2023 №8 на Вимогу про проведення повного розрахунку за Договором користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011 та прийняття обладнання у власність від 10.04.2023.

В процесі розгляду кредиторських вимог, ОСОБА_1 з метою їх підтвердження були надані наступні документи:

- Договір купівлі-продажу промислового обладнання (бувшого у використанні) від 02.12.2010 з актом приймання-передачі;

- Договір про надання послуг з ремонту обладнання від 24.01.2011 з актом виконаних робіт (наданих послуг);

- Додаткову угоду №1 від 20.07.2011 до Договору користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011.

Договір та акт приймання-передачі обладнання до Договору були підписані з боку Власника ОСОБА_1 особисто, з боку Користувача - представником ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод", що діє на підставі Довіреності №2 від 07.04.2011 Лядавським В.В.

Довіреність №2 від 07.04.2011, на підставі якої діяв представник ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод", при підписанні Договору та Акту приймання-передачі до Договору суду не була надана. Відсутність довіреності №2 від 07.04.2011 позбавляє суд можливості встановити обсяг повноважень Лядавського В.В. на укладання правочину, та унеможливлює встановлення особи ОСОБА_6 , оскільки, а ні Договір, а ні Акт приймання передачі обладнання не містять повного ім`я та по батькові ОСОБА_7 , крім скорочення - В.В., та не містять відомостей щодо паспортних даних довіреної особи.

Додаткова угода № 1 від 20.07.2011 до Договору підписана ОСОБА_1 особисто від свого імені з боку Власника та в особі директора ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод" з боку Користувача.

Інвентаризаційні акти від 18.06.2021, від 20.10.2022, 08.04.2023, акт звірки до Договору станом на 08.04.2023 також підписані ОСОБА_1 особисто як зі свого боку, так і з боку заводу серед членів комісії.

Відповідь ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод" від 12.04.2023 №8 на вимогу ОСОБА_1 від 10.04.2023 підписана особисто ОСОБА_1 .

Дані обставини можуть слугувати підставою для визнання правочинну недійсним, з огляду на вимоги статті 238 Цивільного кодексу України. Такий правочин може бути визнаний недійсним судом за наслідками розгляду відповідного позову. Під час розгляду заяви про визнання грошових вимог суд діє в межах встановлених статтями 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства. Відповідних позовних заяв в порядку передбаченому статтями 7, 42 Кодексу України з процедур банкрутства в межах справи №904/1266/23 на час розгляду заяви про визнання грошових вимог ОСОБА_1 в провадженні суду не перебуває. Відповідних судових рішень про визнання правочину (Договору) недійсним, учасниками справи суду не надано.

Таким чином, з огляду на приписи частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України, суд не вбачає підстав вважати Договір недійсним.

Заперечуючи проти кредиторських вимог, Боржник посилався на порушення директором ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод" Федорякою В.І. положень Статуту підприємства.

В попередньому судовому засіданні 19.10.2023 суд просив представника Боржника надати для огляду оригінал, або належним чином засвідчену копію Статуту підприємства в редакції станом на час укладання Договору.

Представник Боржника адвокат А. Путря надала для огляду копію статуту ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод" зареєстрований 07.04.2011. Копія була посвідчена 22.10.2021 начальником відділу по роботі з архівними документами з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців-державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту з питань реєстрації Світлана Голуб. Копія засвідчена печаткою Державного реєстратора. Копія даного документа долучена до матеріалів справи разом з клопотанням представника Боржника від 18.10.2023 вх. №53253/23.

ОСОБА_1 та його представник зауважили, що наданий для огляду суду документ не містить посилання на конкретний державний орган який засвідчив копію. З огляду на відсутність оригіналу Статуту підприємства, відсутність належно засвідченої копії документу Кредитор та його представник просили суд не приймати даний доказ до уваги.

Згідно вимог статті 77 (Допустимість доказів) ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Боржник не надав суду для огляду оригінал Статуту ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод". З наданої суду копії Статуту, в редакції зареєстрованій 07.04.2011, не можливо встановити назву органу в веденні якого знаходиться особа яка посвідчили копію документу.

З огляду на наведене, суд не приймає до розгляду копію Статуту ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод", в редакції зареєстрованій 07.04.2011, посвідчену 22.10.2021 начальником відділу по роботі з архівними документами з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців управління державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців-державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту з питань реєстрації Світлана Голуб.

Згідно вимог встановлених статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Посилаючись на порушення положень Статуту підприємства Боржник повинен був довести обставини на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Виходячи з приписів належності, допустимості та достовірність доказів, приймаючи до уваги принцип змагальності судового процесу Боржник повинен був забезпечити надання суду або оригіналу документу на який він посилається, або належним чином посвідчену копію. З огляду на наведене Боржник не забезпечив доведення обставин про порушення положень Статуту ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод" відповідними доказами.

З огляду на наведене суд відхиляє посилання Боржника та розпорядника майна на порушення Федорякою В.І., який працював директором ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод", положень Статуту підприємства при укладанні Договору.

Проте, матеріали справи містять інші докази які мають відношення до обставин справи та стосуються умов укладання Договору сторонами.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07.06.2023 слідчим СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Солом`ян В.Р. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Полтава від 02.06.2023 з матеріалів господарської справі №904/1266/23 було вилучено оригінал Договору користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011, оригінал акту приймання-передачі обладнання від 08.04.2011, та контракт з директором від 19.01.2011. Копії вилучених документів долучено до матеріалів справи.

При розгляді заяви кредитора ОСОБА_1 про визнання грошових вимог до Боржника судом досліджувались оригінали документів, які були долучені до матеріалів справи, досліджувались матеріали справи №904/1266/23 про визнання банкрутом ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод.

26.06.2023 до відділу канцелярії суду надійшов лист вих. №55-110-2765-22 від 26.06.2023 від прокурора Полтавської окружної прокуратури. Прокурором повідомлено, що вилучені 07.06.2023 слідчим СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області документи ще деякий час перебуватимуть в матеріалах кримінального провадження. До листа прокурором додано копію висновку експерта № 2949 від 23.06.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи по матеріалам досудового розслідування кримінального провадження №0000621 внесеного до ЄРДР 26.07.2022 (вх. суду №31237/23, том-1. арк.с. 237-238 справа №904/1266/23 за заявою ТОВ Роял Люві Фінанс" до боржника ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод про визнання банкрутом).

04.09.2023 до відділу канцелярії суду надійшов лист вих. №55-114-14923 вих-23 від 01.09.2023 від прокурора Полтавської окружної прокуратури. Прокурором повідомлено, що вилучені 07.06.2023 слідчим СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області документи ще деякий час перебуватимуть в матеріалах кримінального провадження. До листа прокурором додано копію висновку експерта № 3028 від 11.08.2023 за результатами проведення судово-технічної експертизи по матеріалам досудового розслідування внесеного до ЄРДР 27.07.2022 (міститься - том-2, арк.с. 45-46 справа №904/1266/23 за заявою ТОВ Роял Люві Фінанс" до боржника ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод про визнання банкрутом).

Представник Боржника та розпорядник майна звертали увагу суду на результати судових експертиз, направлених до матеріалів справи № 904/1266/23 прокурором.

Стосовно підписанта Договору від імені ТОВ «ПРМЗ» - представника за довіреністю Лядавського В.В., відповідно до висновку експерта №2949 за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000621 від 26.07.2022, зазначено:

«Підпис від імені ОСОБА_6 у графі «Представник за довіреністю ___ В.В. Лядавський» пункту 9 «Юридичні адреси, банківські реквізити і підписи сторін» Договору користування обладнання з обов`язком викупу від 08.04.2011 (укладений між власник ОСОБА_1 та користувач ТОВ «Полтавський ремонтно-механічний завод» в особі представника Лядавського В.В.) - виконаний не ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зразки підпису якого надані у якості порівняльного матеріалу), а іншою особою;

- Підпис від імені ОСОБА_6 у графі «Представник за Довіреністю ___ В.В. Лядавський» розділу «Обладнання прийняв» Акту приймання-передачі обладнання від 08.04.2011 до Договору користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011 (укладений між власник ОСОБА_1 та користувач ТОВ «Полтавський ремонтно-механічний завод» в особі представника Лядавського В.В.) - виконаний не ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зразки підпису якого надані у якості порівняльного матеріалу), а іншою особою».

Листом Полтавської окружної прокуратури від 01.09.2023 №55-114-14923 вих-23 до матеріалів справи долучено висновок судово-технічної експертизи, складений 11.08.2023, яким встановлено, що відтиск печатки ТОВ «ПРМЗ» у Договорі користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011, нанесений не 08.04.2011, а у період з 13.04.2021 по 25.08.2021.

Також, в листі Полтавської окружної прокуратури від 01.09.2023 №55-114-14923вих-23 зроблено висновок, що досудовим слідством та проведеними в ньому судовими почеркознавчою та технічною експертизою достовірно встановлено, що Договір користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011 підписаний не ОСОБА_6 , а іншою особою, а відтиск печатки на ньому нанесений після смерті останнього, яка сталася в березні 2021 року.

На спростування зазначених експертних висновків, ОСОБА_1 надано Рецензію від 29.09.2023 №85 на висновок експерта №3028 від 11.08.2023 Полтавського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», складений за результатами проведення судово-технічної експертизи документів провідним судовим експертом Гритченком А.В.

25.07.2023 до відділу канцелярії суду кредитор - ОСОБА_1 подав клопотання (вх. суду №36968/23) для долучення до матеріалів справи № 904/1266/23 копію Рецензії № 66 від 21.07.2023 на висновок експерта №2949, складеного судовим експертом Гритченко А.В. за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000621 від 26.07.2022, та врахувати його при розгляді заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника (том-1, арк.с. 239-246, матеріали справи №904/1266/23).

Суд зазначає, що розгляд заяви про визнання грошових вимог здійснюється в рамках справи про банкрутство боржника, суд досліджує не лише матеріали самої заяви про визнання грошових вимог, а вивчає та приймає до уваги матеріали справи про визнання банкрутом Боржника. З огляду на наведене та з метою забезпечення повноти дослідження обставин справи при апеляційному та касаційному оскарженні судом здійснено копіювання окремих матеріалів справи № 904/1266/23 про банкрутство, а саме в тій частини яка відсутня на паперових носіях в матеріалах заяви про визнання грошових вимог, з метою долучення до матеріалів заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

В свою чергу, статтею 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 98 ГПК України передбачено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про судову експертизу» судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

Атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України (стаття 9 вище наведеного Закону).

Таким чином, посилаючись на вище наведені норми законодавства, судом не беруться до уваги надана Кредитором Рецензія, оскільки вони не є ні письмовими доказами, так як не містять даних про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, та не являються таким засобом доказування як висновок експерта. На думку суду складання рецензій та надання їх суду в якості доказу для спростування висновків судової експертизи не відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу» та Господарського процесуального кодексу України.

При встановлені обставин справи суд вважає за необхідне прийняти до уваги результати висновків судових експертиз проведених в рамках кримінального провадження.

З огляду на наведене судом встановлено наявність низки суперечливих обставини які мали місце при укладанні Договору.

Серед висновків Великої Палати Верховного Суду у п. 7.11 постанови від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц було зазначено, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

З приводу укладання правочину Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 по справі №911/392/20 зазначає наступне:

« 52. Тобто у разі якщо сторони такої згоди не досягли, слід вважати, що такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

53. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

54. Вказаний висновок Великої Палати Верховного Суду має універсальний характер, незалежно від суб`єктного складу, предмета позову та характеру спірних правовідносин (див. постанову Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №904/4703/20), а відтак ця судова практика є релевантною і до правовідносин справи № 911/392/20 (де поняття «угоди» та «правочину» у наведеному аспекті є тотожними), і її врахування дає підстави для висновку про те, що обраний Фірмою у цій справі спосіб захисту дійсно є неналежним, а задоволення судами попередніх інстанцій позовної вимоги із застосування такого способу помилковим».

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підпису Договору встановленої особи з бору ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод".

Крім факту підписання договору сторонами, про укладання договору можуть свідчити докази фактичного виконання умов договору повністю або частково.

Доказами виконання умов Договору, які надав ОСОБА_1 , є Договір від 08.04.2011, акт приймання передачі до Договору, Додаткова угода №1 від 20.07.2011, акти інвентаризації, акт звіряння від 08.04.2011. Всі ці документи були складані та підписані самим ОСОБА_1 або за його участю. Всі ці документи були складені, зокрема, на користь самого ОСОБА_1 , а тому суд має ґрунтовні сумніви з приводу неупередженості Кредитора. Будучи керівником ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод" Федоряка В.І. повинен був діяти в інтересах підприємства, але він мав власну зацікавленість у правовідносинах які досліджує суд.

Боржник взагалі заперечує факт отримання від ОСОБА_1 обладнання за Договором, та наполягає на тому, що на підприємстві такого обладнання не знаходиться.

Додаткова угода №1 змінює фінансові умови Договору, передбачивши оплату за використання обладнання в розмірі 15957,45 грн. на місяць, що складає 3 000 000,00 грн. за весь час дії.

Проте, з квітня 2011 року по день відкриття процедури банкрутства ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод", сторони не здійснили жодного платежу, вимоги про оплату за користування обладнанням ОСОБА_1 . Боржнику не направляв.

Кредитор - ОСОБА_1 , на підтвердження належності йому майна, яке є предметом Договору користування обладнанням з обов`язком викупу від 08.04.2011 надано до суду Договір купівлі-продажу промислового обладнання (бувшого у використанні) від 02.12.2010 (далі - Договір купівлі-продажу).

Проаналізувавши Договір купівлі-продажу, враховуючи пояснення, надані Боржником, судом встановлено наступне.

Так, відповідно до пункту 1.1 Договору купівлі-продажу продавець зобов`язується передати у власність та поставити Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти у власність обладнання яке було у використанні, відповідно до наведеного у цьому договорі переліку.

Сторонами Договору купівлі-продажу є Закрите акціонерне товариство «Полтавський ремонтно-механічний завод» (далі - ЗАТ «ПРМЗ») в особі представника Чабана Ярослава Ігоровича (який діяв на підставі довіреності №12 від 01.10.2010) та ОСОБА_1 як фізична особа.

Боржник заперечував продаж майна у 2010 році.

Дослідивши зміст Договору купівлі-продажу та інші докази, з урахуванням пояснень учасників справи, суд не знаходить правових підстав вважати, що саме майно придбане ОСОБА_1 було передано в подальшому Боржнику, оскільки, об`єктом Договору купівлі продажу було майно яке неможливо індивідуально визначити та прослідкувати його використання у виробничій діяльності .

У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог. Подібна правова позиція була сформульована Верховним Судом у постанові від 07.10.2020 у справі №914/2404/19 та знайшла своє стале застосування в подальшому.

Судом враховуються усталені правові висновки Верховного Суду стосовно порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство, ролі та обов`язків суду на цій стадії провадження за якими, зокрема наведені:

- в постанові Верховного Суду від 04.10.2023 по справі №902/77/22: «Заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство»;

- в постанові Верховного Суду від 05.10.2023 по справі №910/13889/21: «Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора».

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги до боржника можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 23.09.2021 №910/866/20, від 21.10.2021 у справі №913/479/18, від 02.06.2022 у справі №917/1384/20).

Розглядаючи кредиторські вимоги суд, в силу приписів статей 45 - 47 КУзПБ, має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (відповідних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 10.02.2020 у справі №909/146/19, від 27.02.2020 у справі №918/99/19, від 29.03.2021 у справі №913/479/18).

Системний аналіз цих приписів засвідчує, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (ст.76 ГПК України), допустимості (ст. 77 ГПК України), достовірності (ст.78 ГПК України) та вірогідності (ст. 79 ГПК України).

Правовий висновок про обґрунтованість відмови суду у визнанні грошових вимог до боржника внаслідок неподання заявником належних і достатніх документальних доказів відповідного зобов`язання при поданні заяви про визнання таких вимог сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.04.2019 у справі №910/21939/15, від 28.07.2020 у справі №904/2104/19.

Частиною першою статті 45 КУзПБ передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною третьою статті 45 КУзПБ передбачено, що до заяви в обов`язковому порядку додаються документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів (частина шоста статті 45 КУзПБ).

Недійсним може бути визнаний лише укладений правочин. Договір, який не укладено, не може бути визнаний недійсним; наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено; при цьому такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19, пункти 7.18, 7.21).

Приймаючи до уваги суперечливі обставини підписання та виконання сторонами Договору, а саме - відсутність підпису встановленої особи з боку ТОВ "Полтавський ремонтно-механічний завод", відсутність належних доказів виконання умов Договору сторонами, суд дійшов висновків про те, що сторони не досягли згоди з суттєвих умов Договору та не надали належних та достатніх доказів вчинення сторонами дій направлених на його укладання. З даних підстав, суд вважає Договір неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Оскільки заявлені ОСОБА_1 грошові вимоги ґрунтувалися саме на умовах Договору який, за висновком суду, є неукладеним - грошові вимоги ОСОБА_1 на суму 3235000,00 грн. підлягають відхиленню. Судові витрати залишаються за Кредитором.

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтями 45, 46, 47, 48, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Грошові вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтно-механічний завод" (49019, місто Дніпро, вулиця Ударників, будинок 27, ) у сумі 3 235 200,00 грн - відхилити.

Ухвала набирає законної сили 19.10.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано - 25.10.2023.

Суддя Ю.Ю. Первушин