ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.10.2023 м. ДніпроСправа № 904/4990/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТА ЮСТ" про зупинення розгляду справи у справі:

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТА ЮСТ", м. Запоріжжя

про стягнення заборгованості з орендної плати, пені, неустойки та виселення.

Суддя Бєлік В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТА ЮСТ" (далі - відповідач) заборгованість з орендної плати у розмірі 519,57 грн., пеню у розмірі 536,78 грн., неустойку у розмірі 58 506,75 грн. та виселити з орендованого майна - нежитлових вбудованих приміщень (реєстраційний номер 33689922.37ААААЕЕ552) площею 46,2 кв.м., які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт Гвардійське, вул. Гагаріна, б. 13, та перебувають на балансі "Східна" філія Концерну "Військторгсервіс".

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-6751-ОД від 28.05.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду від 18.09.2023 усунути недоліки позовної заяви , а саме надати обґрунтований розрахунок заявлених до стягнення сум пені та неустойки (із зазначенням суми заборгованості зі сплати орендних платежів (місяць, рік), дати (строку) сплати орендної плати, дати (початку) виникнення прострочки та періоду її нарахування, розміру подвійної облікової ставки) та надати до суду платіжні доручення на підтвердження внесення орендних платежів.

03.10.2023 від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заяву про усунення недоліків.

Таким чином позивачем вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2023 виконано.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

25.10.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Клопотання мотивоване тим, що Наказом №1 від 24 лютого 2022 року було призупинено діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю Віта Юст та увільнено від виконання обов`язків директора Примак О.М.

Представник відповідача, директор Примак Олена Миколаївна, Наказом №59 від 11 квітня 2022 року була призвана на військову службу на казармений режим.

Також відповідач зазначив, що місто Запоріжжя знаходиться в районі ЗО км від ведення активних бойових дій, постійно підвергається ракетним обстрілам, обстрілам з дронів камікадзе та перебуває під постійними повітряними тривогами, а тому у представника позивача, зважаючи на вищезазначені обставини, немає можливості брати участь при розгляді справи, надати своєчасно відзив на позовну заяву та заперечення проти заявлених позовних вимог в частині стягнення пені, штрафу та неустойки.

Відсутність можливості на належну участь в розгляді справи (в тому числі на надання відзивів, клопотань, заперечень, пояснень) порушують права відповідача.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТА ЮСТ" про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку відсутність підстав про задоволення зазначеного клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі Фрідлендер проти Франції).

Відповідно до ч.1 ст. 227 ГПК України суд зобов?язаний зупинити провадження у справі у випадках:

1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи;

3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

3-1) звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації;

4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

5) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках:

1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

2) призначення судом експертизи;

3) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 84 цього Кодексу;

4) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави;

6) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом;

7) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Частиною 2 статті 228 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не зупиняє провадження у випадку, встановленому пунктом 1 частини першої цієї статті, якщо відсутня сторона веде справу через свого представника.

Судова колегія також зазначає, що статті 227 та 228 Господарського процесуального кодексу України, містять вичерпний перелік підстав для зупинення провадження по справі.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі №6-1957цс16 зазначено, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від17липня 1997 року №475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач - філія "Цюрупинська Дорожня експлуатаційна дільниця", знаходиться за адресою - м. Олешки Херсонської області, яке на даний момент є тимчасово окупованим. Суд першої інстанції не звернув уваги на положення Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, яким передбачені дії суду щодо можливості повідомлення таких осіб.

Як зазначалось вище, межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до збільшення розумного строку розгляду справи та порушення прав сторін на доступ до правосуддя.

Окрім того, 04.03.2022 р. на сайті Судової влади Верховний Суд роз`яснив особливості здійснення правосуддя на території, на який введено воєнний стан.

Верховний Суд зазначив, що навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до приписів статті 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення або прискорення будь-якої форми судочинства забороняється.

Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про розгляд справи у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних.

З огляду на наведене, в даному випадку, сторона з посиланням на пункти 1, 2, 4 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, не позбавлена права заявити клопотання про відкладання розгляду справи, а також про продовження строків вчинення нею певних процесуальних дій.

Верховним Судом у постанові від 01.06.2018р. по справі №922/699/17 було зауважено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 27.02.2023 у справі №380/7845/21).

Зупинення провадження у справі здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження (вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 15.05.2019 у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019 у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020 у справі № 908/1188/19).

Суд зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що є недопустимим і покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку (постанова Верховного Суду від 25.04.2023 у справі №908/104/23).

Відтак, згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише формальний, але й фактичний. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви (скарги) або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Отже, суд повинен реалізовувати своє основне завдання, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Учасниками справи у справах позовного провадження є сторони та треті особи (ч. 1 ст. 41 ГПК України).

Сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 ГПК України (ч. 1 ст. 45 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Приписами ч. 1, 3 ст. 56 ГПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

У даній справі стороною спору (відповідачем) є юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТА ЮСТ", інтереси якої може представляти не тільки керівник та/або засновник. До того ж, у зв`язку з мобілізацією керівника та/або засновника юридична особа не припиняє свою господарську діяльність та/або реєстрацію. Керівник наказом/розпорядженням на час свої відсутності призначає особу, що виконує його обов`язки.

За наведеного ТОВ "ВІТА ЮСТ" може забезпечити своє представництво у суді при розгляді справи, в тому числі і через залучення представника (адвоката).

Оскільки у даній справі, Примак О.М.., яка подала клопотання про зупинення провадження у справі, є керівником ТОВ "ВІТА ЮСТ", але не є стороною у цій справі, а стороною у справі є юридична особа - ТОВ "ВІТА ЮСТ", тому, зважаючи на наведені норми права, вказане виключає застосування п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, яким чітко та безумовно визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01 листопада 2022 р. у справі № 926/1794/21.

За наведеного, враховуючи право позивача на розгляд його справи в суді протягом розумного строку, можливість ТОВ "ВІТА ЮСТ" забезпечити захист своїх інтересів у справі через представника, в тому числі адвоката або юриста, в задоволенні клопотання ТОВ "ВІТА ЮСТ" про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтями 227, 235, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТА ЮСТ" про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 30.10.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.Г. Бєлік