ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"30" жовтня 2023 р. Справа № 903/199/23

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Бучинська Г.Б., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 06 жовтня 2023 року у справі №903/199/23 (повний текст виготовлено 09 жовтня 2023 року, суддя Якушева І.О.)

за позовом Волинського обласного центру зайнятості

до Головного управління Пенсійного Фонду України у Волинській області

про стягнення 42397,16 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 06 жовтня 2023 року у справі №903/199/23 відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Волинської області від 03 травня 2023 року у справі №903/199/23.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Головне управління Державної казначейської служби у Волинській області звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій, зокрема, просить звільнити апелянта від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі, скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 06 жовтня 2023 року та винести нову ухвалу, якою змінити спосіб і порядок виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області від 03 травня 2023 року по даній справі про стягнення з ГУ ПФУ у Волинській області на користь Волинського обласного центру зайнятості 42397,16 грн. виплаченої допомоги по безробіттю та 2684 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору, встановивши наступний спосіб виконання вказаного судового рішення: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплатити на користь Волинського обласного центру зайнятості 42397,16 грн. виплаченої допомоги по безробіттю та 2684 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору."

Листом №903/199/23 від 20 жовтня 2023 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Волинської області.

Належним чином оформлені матеріали справи надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 27 жовтня 2023 року.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно із частиною другою 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України "Про судовий збір".

Згідно приписів статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання апеляційних скарг на ухвалу суду встановлена у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положення зазначеної норми застосовуються при поданні апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку рішення суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України "Про судовий збір" справляння судового збору за подання таких заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі №915/955/15.

Тобто, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 2684 грн.

Натомість, апелянтом не надано доказів сплати судового збору.

Водночас, ним заявлено клопотання про звільнення від сплати або відстрочення сплати судового збору, яке обгрунтоване тим, що Головне управління Казначейства утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи. Заявнику кошторисні призначення для сплати судового збору на 2023 рік передбачені у недостатньому обсязі. Враховуючи кількість справ, які потребують оскарження при здійсненні захисту інтересів держави у судах, а також введення воєнного стану на території України, Головне управління Казначейства не має змоги своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати/відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі лише за таких трьох умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18 зазначено, що Законом України "Про судовий збір" визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним (не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах).

З аналізу ж статті 8 Закону України "Про судовий збір" чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або" не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тобто особистих майнових та особистих немайнових прав фізичних осіб.

Однак, суд зазначає, що у даній справі скаржник не відноситься до жодних з перелічених осіб, яким Закон дозволяє відстрочувати сплату судового збору або звільнити від його сплати, і предметом даного позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У зв`язку із цим, у спірних правовідносинах відсутні правові підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати.

Враховуючи наведене, клопотання Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області про звільнення від сплати або відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 14 червня 2022 року у справі №918/772/21, від 15 червня 2022 року у справі №911/95/20.

Згідно частини 2 статті 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи відсутність належних доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 06 жовтня 2023 року у справі №903/199/23 без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Головному управлінню Державної казначейської служби у Волинській області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати або відстроченні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 06 жовтня 2023 року у справі №903/199/23.

2. Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби у Волинській області на ухвалу Господарського суду Волинської області від 06 жовтня 2023 року у справі №903/199/23 залишити без руху.

3. Запропонувати скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та надати належні докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2684 грн.

4. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Копію ухвали направити скаржнику.

Суддя Бучинська Г.Б.