ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023м. ДніпроСправа № 904/2844/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн", м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 1 954 000,00 грн.

Представники:

від позивача Яценко О.В.

від відповідача Хромченко О.С.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 1 954 000,00 грн, що складають суму заборованості за договором позики (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) № 11ФД-122018 від 17.12.2018.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору позики (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) № 11ФД-122018 від 17.12.2018 в частині повного та своєчасного повернення фінансової допомоги.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що його підприємством було перераховано на рахунок ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" грошові кошти в сумі 2 000 000,00 грн. відповідно до платіжної інструкції № 8121 від 10.07.2019 з призначенням платежу "Повернення позики (поворотної фінансової допомоги) згідно договору № 2ФД-072019 від 07.08.2019 без ПДВ". Проте, як зазначає ТОВ "Дакорт" вказаний платіж було здійснено помилково, без наявності достатньої правової підстави, оскільки договір № 2ФД-072019 від 07.08.2019 сторонами не укладався.

Так, 03.07.2023 ТОВ "Дакорт" було направлено позивачеві заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої, на думку відповідача, зобов`язання останнього за спірним договором припинено.

Щодо заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10% ціни позову відповідач вказує, що такі витрати не є обґрунтованими, пропорційними та співмірними відповідно до предмету спору у даній справі, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 15 000,00 грн.

Відзив на позовну заяву також містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат.

19.07.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підприємство останнього вказує на те, що листом № 224 від 12.07.2019 ТОВ "Дакорт" просило в оплаті за платіжним дорученням № 8121 від 10.07.2019 на загальну суму 2 000 000,00 грн. вважати вірним наступне призначення платежу: "повернення позики (поворотної фінансової допомоги) згідно договору № 1ФД-032019 від 04.03.2019". Таким чином, вказані обставини, на думку позивача, свідчать про те, що набуті останнім грошові кошти мають правову підставу, інших доказів виконання зобов`язання за спірним договором відповідачем не надано.

У відповіді на відзив позивач також просить зменшити розмір витрат ТОВ "Дакорт" на професійну правничу допомогу до 10 000,00 грн.

30.08.2023 відповідачем подані заперечення на відповідь позивача, в яких ТОВ "Дакорт" вказує на відсутність у його підприємства листа № 224 від 12.07.2019, у зв`язку з чим останній не може підтвердити чи спростувати його дійсність.

Крім того, відповідач вказує на те, що сторонами складено та підписано договір позики № 1ФД-032019 від 04.03.2019, проте, грошові кошти за вказаним договором ТОВ "Дакорт" не передавались, у зв`язку з чим відповідач вважає такий договір неукладеним з огляду на положення частини 1 статті 1046 Цивільного кодексу України.

Таким чином, відповідач вважає, що лист № 224 від 12.07.2019 не породжує жодних правових наслідків для сторін, а отже, не може братися до уваги.

01.09.2023 ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" через систему "Електронний суд" подано додаткові пояснення, в яких останній вказує на здійснення відповідачем платежів 02.07.2019 на суму 2 500 000,00 грн. та 11.07.2019 на суму 2 000 000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення позики (поворотної фінансової допомоги) згідно договору № 1ФД-032019 від 04.03.2019", на підтвердження чого надає виписки по рахунку його підприємства.

Таким чином, вказані обставини, на думку позивача, спростовують твердження відповідача про те, що договір № 1ФД-032019 від 04.03.2019 сторонами укладено не було.

Також, ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" звертає увагу на те, що заява про залік однорідних вимог, у задоволенні якої останнім було відмовлено листом № 24/08-2 від 24.08.2023, була направлена відповідачем тільки 03.07.2023, тобто вже після звернення з позовом до суду, що, на думку позивача, свідчить про намір ТОВ "Дакорт" уникнути сплати заборгованості.

05.09.2023 ТОВ "Дакорт" подані пояснення, в яких підприємством останнього вказано про те, що викладена позивачем у додаткових поясненнях позиція суперечить статті 1046 Цивільного кодексу України, з урахуванням якої єдиним належним та допустимим доказом укладеності договору є доказ оплати (передання) грошей за таким договором.

Відповідач у поданих поясненнях також вказує на помилковість зазначення договору № 1ФД-032019 від 04.03.2019 у здійснених 02.07.2019 та 11.07.2019 платежах з огляду на відсутність факту надання позики позивачем за таким договором, що свідчить про його неукладеність.

29.09.2023 позивачем через систему "Електронний суд" подані додаткові пояснення у справі, в яких останнім вказано на безпідставність доводів відповідача щодо неукладеності договору № 1ФД-032019 від 04.03.2019 з огляду на те, що предметом даного судового розгляду є стягнення заборгованості за договором позики № 11ФД-122018 від 17.12.2018, в той час як оцінка укладеності чи неукладеності будь-яких інших договорів не входить до предмету доказування у даній справі.

Таким чином, позивач вважає, що посилання відповідача на неукладеність договору № 1ФД-032019 від 04.03.2019, на виконання якого останній просив зарахувати платіж від 10.07.2019 в сумі 2 000 000,00 грн. є безпідставним.

До того ж, ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" вказує на те, що відповідачем не надано доказів вжиття заходів повернення помилково сплачених коштів за договором № 1ФД-032019 від 04.03.2019.

Крім того, позивач у письмових поясненнях зазначає про те, що для задоволення заяви про зарахування зустрічних однородних вимог слід встановити наявність таких умов: зустрічність вимог, однорідність цих вимог, строк виконання яких настав та прозорість вимог, тобто відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання, оскільки лише за наявності всіх умов у сукупності можливо здійснити таке зарахування.

Так, позивач відмовив відповідачеві у зарахуванні вимог, що підтверджується відповіддю на заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог № 24/08-2 від 24.08.2023, що свідчить про спірність вимог, а отже безпідставність врахування заяви ТОВ "Дакорт" про зарахування як підстави для відмови у задоволенні позову.

02.10.2023 ТОВ "Дакорт" через систему "Електронний суд" подані додаткові пояснення, в яких підприємством останнього зазначено про те, що відмова позивача у зарахуванні є нікчемною та такою, що не породжує жодних правових наслідків, оскільки вчинене відповідачем зарахування є одностороннім і не залежить від будь-яких дій позивача.

Отже, на думку відповідача, якщо позивач вважає, що вчинений ТОВ "Дакорт" односторонній правочин (зарахування зустрічних однорідних вимог) суперечить вимогам закону, зокрема з підстав спірності зарахованих вимог, ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" може звернутись до суду з позовом про визнання такого правочину недійсним. Також, відповідач зазначає, що недійсність зарахування зустрічних однорідних вимог не є предметом спору у даній справі, а отже, доводи позивача щодо спірності зарахованих вимог не стосуються предмета спору у даній справі.

Ухвалою від 07.06.2023 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/2844/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.06.2023.

19.06.2023 через систему "Електроний суд" від позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без участі представника останнього.

20.06.2023 до суду відповідачем подано клопотання про відкладення підготовчого засідання, яке господарським судом задоволено, у зв`язку з чим ухвалою від 21.06.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 06.09.2023 та відкладено підготовче засідання до 09.08.2023.

06.07.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання та 20.07.2023 від позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у задоволенні якої господарським судом відмовлено, про що постановлено ухвалу від 01.08.2023.

02.08.2023 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про проведення підготовчого засідання, призначеного на 09.08.2023, за відсутності його представника.

04.08.2023 відповідачем електронною поштою надіслано клопотання про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 09.08.2023.

08.08.2023 на поштову адресу суду від відповідача надійшло клопотання про витребування оригіналу доказу, яке задоволено господарським судом, у зв`язку з чим ухвалою від 09.08.2023 відкладено підготовче засідання до 05.09.2023 та витребувано у позивача оригінал листа від 12.07.2019 року № 224.

23.08.2023 позивачем залучено до матеріалів справи оригінал листа від 12.07.2019 року № 224 та подано клопотання про проведення підготовчого засідання, призначеного на 05.09.2023 без участі його представника.

28.08.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, у задоволенні якого судом відмовлено, про що постановлено ухвалу від 29.08.2023.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим господарським судом 05.09.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 03.10.2023, про що постановлено відповідну ухвалу.

26.09.2023 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС, яка господарським судом задоволена, про що 28.09.2023 постановлено відповідну ухвалу.

02.10.2023 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду спору по суті.

Представником позивача 03.10.2023 у судовому засіданні заявлено усне клопотання про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Господарським судом задоволено зазначені вище клопотання сторін та відкладено розгляд справи до 17.10.2023.

16.10.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку ЄСІТС, яке господарським судом задоволено, про що 17.10.2023 постановлено відповідну ухвалу.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

17.10.2023 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором позики (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) № 11ФД-122018 від 17.12.2018 в частині повного та своєчасного повернення фінансової допомоги.

17.12.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" (далі - Позикодавець, позивач у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дакорт" (далі - Позичальник, відповідач у даній справі) укладено договор позики (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) № 11ФД-122018, відповідно до пункту 1.1. якого Позикодавець зобов`язався надати Позичальнику фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі у вигляді грошових коштів в розмірі, встановленому даним Договором, а Позичальник зобов`язався повернути їх Позикодавцю у визначений даним Договором строк.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частинами 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Сума позики за Договором становить 6 000 000,00 грн. (пункт 2.2.).

Відповідно до пункту 3.1. Договору строк надання позики становить 12 календарних місяців з моменту підписання Договору обома Сторонами. Позика може надаватися частинами, але не менше суми, вказаної в п. 2.2. Договору.

Позикодавець перераховує суму позики в безготівковому порядку на поточний рахунок Позичальника (пункт 3.2. Договору).

Згідно з пунктом 4.1. Договору строк повного повернення позики становить 12 календарних місяців з моменту надання суми позики, але не пізніше 17.12.2019.

Сума позики підлягає поверненню тільки шляхом її перерахування на поточний рахунок Позикодавця (пункт 4.2. Договору).

Відповідно до пункту 4.3. Договору Позичальник зобов`язаний повернути суму позики (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини позики) в останній день строку, встановленого в п. 4.1. Договору.

День повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок Позикодавця (пункт 4.4. Договору).

У пунктах 5.1., 6.1. Договору сторони встановили, що Позикодавець, виконуючи умови даного Договору, зобов`язаний, зокрема, надати у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу, зазначеному в договорі, суму позики на поворотній основі на поточний рахунок Позичальника, відкритий у банківській установі, а Позичальник, в свою чергу, зобов`язаний, зокрема, повернути кошти позики Позикодавцю згідно зі встановленим строком повернення.

Даний Договір набирає чинності з моменту надання Позикодавцем суми позики Позичальнику і діє до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором (пункт 8.1.).

Відповідно до пункту 8.2. Договору строк повернення позики, встановлений у п. 4.1., може бути продовжений за погодженням Сторін, яке оформлюється додатковою угодою до Договору.

Виконуючи умови спірного договору позивач здійснив безготівкові перекази грошових коштів на загальну суму 6 000 000,00 грн. на рахунок відповідача, що підтверджується платіжними дорученнями № 22460, № 22459, № 22461, № 22462 від 26.12.2018 (а.с. 13-16).

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем частково повернуто грошові кошти за спірним договором позики в сумі 4 046 000,00 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями виписок по особовому рахунку (а.с. 17-22).

Таким чином, відповідач у визначений пунктом 4.1. спірного договору строк не повернув фінансову допомогу на загальну суму 1 954 000,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача 02.05.2023 надсилалася вимога № 02/05-3 про повернення позики у розмірі 1 954 000,00 грн., на підтвердження чого до матеріалів справи залучено докази її надсилання та отримання відповідачем (а.с. 23-25).

Проте, відповідач грошові кошти у сумі 1 954 000,00 грн. не повернув, що і стало причиною виникнення спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів продовження строку повернення позики, встановлено пунктом 4.1., відповідно до пункту 8.2. договору до суду не надано.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказів виконання зобов`язання щодо повернення грошових коштів на суму 1 954 000,00 грн. за спірним договором позики відповідач на момент розгляду спору не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на припинення зобов`язання за спірним договором зарахуванням зустрічних однорідних вимог до уваги господарським судом не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними, тобто вони повинні бути однорідними у розумінні їх матеріального змісту, тобто мати однорідний предмет; 3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.07.2023 ТОВ "Дакорт" надіслало на адресу ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог № 110.

В зазначеній вище заяві, вказується в т. ч. про наявність у ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" перед ТОВ "Дакорт" зобов`язання з повернення грошових коштів, перерахованих 10.07.2019 платіжною інструкцією № 8121 з призначенням платежу "Повернення позики (поворотної фінансової допомоги) згідно договору № 2ФД-072019 від 07.08.2019 без ПДВ".

Проте, доказів вказаного в заяві зобов`язання ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" перед ТОВ "Дакорт", відповідачем до матеріалів справи надано не було.

Посилання відповідача на платіжну інструкцію № 8121 від 10.07.2019, відповідно до якої ТОВ "Дакорт" перерахувало на рахунок ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" грошові кошти в сумі 2 000 000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення позики (поворотної фінансової допомоги) згідно договору № 2ФД-072019 від 07.08.2019 без ПДВ" таким доказом бути не може з огляду на таке.

Після перерахування 10.07.2019 зазначеної вище суми за вказаною платіжною інструкцією, ТОВ "Дакорт" 12.07.2019 надіслало на адресу ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" лист № 224 за підписом керівника та головного бухгалтера останнього, з проханням в оплаті за платіжним документом № 8121 від 10.07.2019 на загальну суму 2 000 000,00 грн., вважати вірним наступне призначення платежу: "повернення позики (поворотної фінансової допомоги) згідно договору № 1ФД-032019 від 04.03.2019" (а.с. 65, 86).

Доказів, які б свідчили про наступну зміну призначення платежу чи відкликання вказаного листа, відповідачем надано не було.

Тобто, у вказаному вище листі відповідач визначив інше, ніж вказано у заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог, призначення платежу, здійсненого відповідачем за платіжним документом № 8121 від 10.07.2019 на загальну суму 2 000 000,00 грн.

Отже, доказів наявного зобов`язання ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" перед ТОВ "Дакорт" з повернення грошових коштів згідно договору № 2ФД-072019 від 07.08.2019, яке в заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог № 110 відповідач вказує як зустрічне, відповідачем не надано.

Крім того, слід зазначити про те, що ще одною важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог - є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань.

Вказуючи про спірність вимог, про зарахування яких зазначав відповідач, позивач послався на відмову у зарахуванні зустрічних однорідних вимог, яку він виклав у своїй відповіді № 24/08-2 від 24.08.2023.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статями 2, 3, 20, 46, 73-79, 86, 91, 129, 130, 191, 195, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" (49083, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 40А, офіс 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" (79069, м. Львів, вул. Т.Шевченка, буд. 313, корпус 8, офіс 238, ) 1 954 000,00 грн. - основного боргу, 29 310,00 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає - 1 983 310,00 грн.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 27.10.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко