ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"25" жовтня 2023 р. Справа № 916/4639/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши заяву (вх.№5203/23) Товариства з обмеженою відповідальністю Красота та здоров`я (61001, Хрківська обл., м. Харків, вул. Сомівська, буд. 12-Б, ) про видачу судового наказу до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Фарм-ІН (73000, Херсонська область, м. Херсон, просп. Ушакова, буд.57, )

В С Т А Н О В И В:

24.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю Красота та здоров`я звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Фарм-ІН 16 499,09 грн заборгованості, а також суму судових витрат.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником умов Договору поставки № 290/21 від 10.12.2021 про надання послуг, в частині повної та своєчасної оплати за отриманий товар.

Згідно ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Господарський суд звертає увагу, що заявником у заяві не зазначено відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету. Як вбачається з відповіді про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС, юридична особа за кодом не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Відповідно до ч.6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

У відповідності до п.2-1 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

За ч.2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд встановив, що заявником в порушення вимог п.2 ч.2 ст. 150 ГПК України не вказано відомостей про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету, а також в порушення ч.6 ст. 6 ГПК України заявник не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю Красота та здоров`я про видачу судового наказу щодо стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Фарм-ІН 16 499,09 грн заборгованості, не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків, а також не позбавляє заявника права звернутися до суду із відповідною позовною заявою.

Керуючись ст.150, ст. 152 ст.ст. 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Красота та здоров`я про видачу судового наказу (вх.№5203/23 від 24.10.2022р.) - відмовити.

Ухвала набрала законної сили 25.10.2023 року та може бути оскаржена в порядку ст. 256 ГПК України.

Суддя Ю.І. Мостепаненко