ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. Справа №926/1790/23

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Гриців В.М. (доповідач), Зварич О.В., Орищин Г.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина» на рішення Господарського суду Чернівецької області (суддя Бутирський А.А.) від 13 липня 2023 року у справі №926/1790/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина» до Приватного підприємства «Мега-Крокус» про стягнення 103 908,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

27.04.2023 до Господарського суду Чернівецької області надійшла позовна заява ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» до ПП «Мега-Крокус» про стягнення заборгованості за надані послуги на суму 54 631,96 грн, інфляційні втрати на суму 16 919,38 грн, пеню в сумі 30 037,53 грн та три проценти річних в розмірі 2 319,40 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на виконання умов договору про надання послуг №Ю-424 від 14.09.2021 позивач надав відповідачеві послуги з вивезення та утилізації відходів у травні-грудні 2021 року, проте останній надані послуги не оплатив. Сума боргу за надані послуги згідно умов договору та актів наданих послуг становить 54631,96 грн. Відповідно до п.5.1.1 договору та положень ч.2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував 30037,53 грн пені, 16919,38 грн інфляційних втрат та 2319,40 грн 3% річних.

Відповідач позов заперечив, вказуючи на те, що ним сплачено позивачеві у 2021 році 45 727,94 грн за надання послуг. Також вказує на те, що сторони не підписували акти, що підтверджують надання послуг. Крім цього, відповідач подав заяву про застосування позовної давності до вимог про стягнення неустойки.

Господарський суд Чернівецької області рішенням від 13 липня 2023 року у справі №926/1790/23 в задоволенні позовних вимог відмовив.

Рішення мотивоване положеннями ст. 525, 526, 529, 626, 627, 901 ЦК України, ст. 193 ГК України та встановленням того, що оплата послуг за договором здійснюється на підставі укладених актів наданих послуг, зазначених у рахунках, які підтверджують фактичне надання послуг. Однак сторони не складали акти надання послуг, а отже позивач не довів факту надання відповідачеві послуг за договором. Часткова оплата послуг відповідачем не може бути належним доказом надання позивачем послуг на суму 54 631,96 грн.

В апеляційній скарзі Позивач ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» вказує на те, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 13 липня 2023 року у справі №926/1790/23 прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи.

Скаржник вважає, що оскільки договір №Ю-424 від 14.09.2021 є чинним, то обов`язок сплати відповідачем є безумовним. Також зазначає, що у нього відсутні докази направлення актів виконаних робіт відповідачу згідно договору у період до жовтня 2022 року. Разом з тим відмічає, що відповідач як мінімум отримував акти виконаних робіт згідно договору в електронному кабінеті системи «електронний суд» при поданні позивачем заяви на видачу судового наказу про сплату заборгованості за договором (справа №926/4028/22) а також при зверненні з позовом у справі №926/1790/23. З урахуванням наведеного вважає, що висновок суду про те, що акти не складались і позивач їх не відправляв відповідачу не відповідає дійсності. Суд першої інстанції не урахував висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №915/641/198, де вказано що наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку здійснити оплату, оскільки такий обов`язок виникає на підставі договору, а не на підставі рахунку.

Крім того звертає увагу, до нього не надходило претензій чи судових позовів від відповідача щодо не надання послуги з поводження з побутовими відходами чи зниження її якості, порушення графіку збирання та перевезення побутових чи правил надання послуг з управління побутовими відходами. Відповідач не заперечував договір та стверджував про його часткову оплату, надавши відповідні копії платіжних доручень.

Скаржник урахував, що відповідач сплатив частково борг в сумі 10 752,96 грн та 10 629,00 грн, в зв`язку з чим перерахував інфляційні втрати та 3% річних.

У частині вимог про стягнення пені позивач погоджується з аргументами відповідача щодо терміну позовної давності щодо такої.

Відповідно до цього, просить рішення Господарського суду Чернівецької області від 13 липня 2023 року у справі №926/1790/23 скасувати та прийняти нове, яким стягнути з відповідача заборгованість за не сплачені послуги на суму 33 250,00 грн, інфляційні втрати на суму 10 341,44 грн та три проценти річних у розмірі 1 455,60 грн.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 31 липня 2023 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурси-Буковина» на рішення Господарського суду Чернівецької області від 13 липня 2023 року у справі №926/1790/23, яку вирішив розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву.

Згідно з статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи та дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Господарського суду Чернівецької області від 13 липня 2023 року у справі №926/1790/23.

За обставинами справи, 14.09.2021 ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» (виконавець) та ПП «Мега-Крокус» (замовник) укладено договір № Ю-424 про надання послуг з поводження із безпечними сміттям і відходами та їх утилізація (а.с.9-10), згідно п.1.1. якого позивач зобов`язувався згідно з графіком надавати послуги з поводження із безпечними сміттям і відходами, зокрема вивезення та утилізацію побутових відходів, а відповідач брав на себе обов`язок своєчасно оплачувати послуги за цінами, у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Виконавець надає замовнику послуги з поводженням із безпечним сміттям і відходами , а саме : зберігання, перевезення та утилізацію (захоронення) твердих побутових відходів ДК 021:2015 код-90510000-5 утилізація/видалення сміття та поводження зі сміттям (п.2.1. договору).

Пунктом 3.3 договору встановлено, що по завершенню прийому-передачі відходів виконавець та замовник (або їх уповноважені представники) підписують акт прийому-передачі (накладну) на послуги з поводження із безпечними сміттям і відходами.

Виконавець та замовник щомісяця, але не пізніше 10 числа кожного наступного місяця, що слідує за поточним місяцем, підписують акт наданих послуг (п.3.4. договору).

Відповідно до п.3.5. договору розрахунковим періодом є календарний місяць, розрахунки проводяться відповідачем у відповідності до цього договору, у безготівковій формі на основі укладених актів наданих послуг, зазначених у рахунку.

Згідно з п.3.6. договору платежі вносяться замовником шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця в установі банку, згідно наданих останніми реквізитів, не пізніше 20-го числа кожного наступного місяця, що настає за розрахунковим.

Додаткові угоди, додатки, акти прийому-передачі та зміни до цього договору повинні бути оформлені у письмовому вигляді, підписані обома сторонами і є невід`ємними частинами цього договору.

Замовник несе відповідальність за несвоєчасне внесення плати за послуги шляхом сплати на рахунок виконавця пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний місяць прострочки, починаючи з 21-го числа місяця наступного після місяця, у якому надавались послуги та за яким не були перераховані кошти (п.5.1.1. договору).

Позивач стверджує, що надавав відповідачу послуги, згідно умов договору від 14.09.2021 №Ю-424, а відповідач всупереч п.2.1. та 3.6. не сплатив у встановлений строк кошти за надані послуги. Вказує, що сума боргу за неоплачені послуги згідно умов договору та актів наданих послуг становить 54361,96 грн. На підставі п.5.1.1. договору нараховано 30 037,53 грн пені, а також на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано 16919, 38 грн інфляційних втрат та 2319,40 грн. 3% річних.

Відповідач у поданому суду першої інстанції відзиві на позов повідомив, що відповідно до платіжних доручень №102 від 30.09.2021, №205 від 08.12.2021, №156 від 30.12.2021 оплатив позивачу фактично надані ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» послуги з утилізації сміття за договором №Ю-424 від 14.09.2021 - у сумі 24 345,98 грн, 10752,96 грн та 10629,00 грн. Отже, протягом вересня грудня 2021 він у повному обсязі сплатив обсяг фактично наданих та прийнятих замовником послуг на загальну суму 45 727,94 грн, що спростовує твердження позивача про наявність заборгованості за надані послуги в сумі 54 631,96 грн.

Щодо поданих позивачем актів №2637 від 30.09.2021 на суму 21505,92 грн, №3812 від 31.10.2021 на суму 10629,08 грн, №435 від 30.11.2021 на суму 11372,37 грн. №51690 від 31.12.2021 на суму 11124,59 грн., то відповідач вказує, що наявність підпису замовника в актах виконаних робіт є підтвердженням виконаних послуг та їх обсягу. В наданих позивачем актах відсутній підпис та печатка замовника (відповідач) про їх прийняття, а відтак такі не є належним доказом факту виконання робіт, їх обсягу і вартості.

Суд апеляційної інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги ТОВ «Укрвторресурси-Буковина» переглядає рішенням Господарського суду Чернівецької області від 13 липня 2023 року у справі №926/1790/23, яким суд відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами , але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є договори та інші правочини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін , спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності , а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі , у строки та в порядку, встановлені договором.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст. 74 ГПК України).

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази , на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

З обставин справи видно, що надання послуг за укладеним сторонами 14.09.2021 договором №Ю-424 позивач доводить актами надання послуг №4535 від 30.11.2021 на суму 11372,37 грн, №5160 від 31.12.2021 на суму 11124,59 грн, №2637 від 30.09.2021 на суму 21505,92 грн, №3812 від 31.10.20212 на суму 10 629,08 грн.

Проте, означені акти не підписані зі сторони замовника (відповідач) і докази надіслання таких відповідачу у матеріалах справи відсутні, таких не подано ні суду першої ні суду апеляційної інстанцій.

Позивач в апеляційній скарзі вказує, що відповідач отримував акти виконаних робіт згідно договору у електронному кабінеті систем «електронний суд» при подачі позивачем заяви про видачу судового наказу про сплату заборгованості за договором (справа №926/4082/22), а також при зверненні з позовом у справі №926/1790/23. Однак докази такого теж відсутні в матеріалах цієї справи.

Отже, з урахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано виснував, що позивач не довів факту надання відповідачеві послуг за договором №Ю-424 від 14.09.2021.

Відповідач в суді першої інстанції подав платіжну інструкцію №156 від 30.12.2021 на суму 10 629,00 грн, платіжне доручення №102 від 30.09.201 на суму 24 345,98 грн, платіжне доручення №205 від 08.12.2021 на суму 10 752,96 грн. При цьому, в платіжній інструкції №156 від 30.12.2021 та платіжному дорученні №205 від 08.12.2021 призначення платежу вказано «оплата послуг згідно рахунку», немає посилання ні на договір, ні за який період оплачено; в платіжному дорученні №102 від 30.09.2021 в призначенні платежу вказано «оплата послуг згідно договору №Ю-424 від 14.09.2021», однак також неможливо встановити за який період здійснена оплата.

Таким чином, названі платіжні документи не можуть бути належними доказами оплати послуг за спірний період з урахуванням ще й тієї обставини, що акти надання послуг не підписані замовником (як це передбачено п. 3.3., 3.4.договору №Ю-424), що не заперечується сторонами.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних і обґрунтованих висновків суду першої інстанції про відмову у позові.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Господарський суд Чернівецької області ухвалив рішення від 13 липня 2023 року у справі №926/1790/23 з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому законні підстави для задоволення апеляційної скарги ТОВ «Укрвторресурс-Буковина» відсутні.

Відповідно до частин 4, 5 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 13 липня 2023 року у справі №926/1790/23 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурс-Буковина» - без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрвторресурс-Буковина».

Постанова набирає законної сили з дня прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 30 жовтня 2023 року.

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В. Зварич

Суддя Г.В. Орищин