ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" жовтня 2023 р. Cправа №902/619/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за відсутності представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної служби України з безпеки на транспорті б/н від 18.09.2023 (вх. канц. суду №01-37/35/23 від 22.09.2023) про видачу дублікату наказу та про поновлення строку на пред`явлення його до примусового виконання у справі

за позовом Заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м.Київ

до Фізичної особи-підприємця Бобошка Миколи Пилиповича, м.Жмеринка Жмеринського району Вінницької області

про стягнення 27664,17 гривень

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа №902/619/20 за позовом Заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Фізичної особи-підприємця Бобошка Миколи Пилиповича про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 27664,17 грн., що еквівалентно 942,24 євро.

05.11.2020 судом ухвалено рішення по справі, яким стягнуто з Фізичної особи-підприємця Бобошка Миколи Пилиповича плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 27664,17 грн, що еквівалентно 942,24 євро, та 2102,00 грн судового збору.

15.12.2020 на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 05.11.2020 видані накази.

22.09.2023 на адресу Господарського суду Вінницької області надійшла заява Державної служби України з безпеки на транспорті б/н від 18.09.2023 про видачу дублікату наказу про примусове виконання рішення у справі №902/619/20 щодо стягнення 27664,17 гривень плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування та про поновлення строку на пред`явлення його до примусового виконання.

Ухвалою суду від 27.09.2023 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.10.2023, зобов`язано Державну службу України з безпеки на транспорті протягом п`яти днів з дня отримання цього судового рішення надати докази сплати судового збору в розмірі 72,47 грн.

На визначену судом дату, 20.10.2023, сторони не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, зокрема прокурор та позивач - шляхом надіслання ухвали суду від 27.09.2023 на адреси їх електронної пошти, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду (а.с.135); відповідач - шляхом відправлення ухвали суду від 27.09.2023 на адресу його місцезнаходження, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду (а.с.135).

Враховуючи викладене є достатні підстави вважати, що судом вжито належних заходів до повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи.

Розглянувши заяву Державної служби України з безпеки на транспорті б/н від 18.09.2023, суд враховує таке.

Відповідно до пп.19.4 пп.19 п.1 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

У постанові Верховного Суду від 15.07.2021 у справі №918/1147/11 зазначено, що ГПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним першочергово дослідити питання строку для пред`явлення наказу суду від 15.12.2020 у справі №902/619/20 до виконання та наявності підстав для його поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч.2 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Водночас зазначеними положеннями не виключається та не обмежується переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у разі повернення його стягувачу з інших підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.02.2022 у справі №913/869/14, від 06.12.2021 у справі №34/289-64/200, від 29.07.2021 у справі №2608/4065/12, від 20.10.2021 у справі №910/31833/15.

З огляду на лист Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області №21823 від 05.09.2022, 20.01.2021 до вказаного органу державної виконавчої служби надійшов наказ від 15.12.2020 у справі №902/619/20 (а.с.144). Надалі, 21.01.2021, державним виконавцем Яременюк І.О. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.146).

Зі змісту листа Жмеринського відділу державної виконавчої служби у Жмеринському районі Вінницької області №33677 від 05.12.2022 (а.с.147) слідує, що повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання за вих.№2313 від 21.01.2021 разом із виконавчим документом - наказом Господарського суду Вінницької області від 15.12.2020 у справі №902/619/20 було відправлено за адресою місцезнаходження позивача. На підтвердження зазначених обставин до листа №33677 від 05.12.2022 долучено копію реєстру про відправлення кореспонденції та список згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в м.Жмеринка №135 (а.с. 148, 149).

Суд враховує правову позицію, висвітлену постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №905/2084/14-908/4066/14, відповідно до якої строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа на підставі заяви не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

Суд констатує, що позивачем було своєчасно пред`явлено до виконання наказ Господарського суду Вінницької області від 15.12.2020 у справі №902/619/20 та після повернення такого виконавчого документу без прийняття до виконання означений строк поновився та почав обраховуватись з наступного дня після винесення повідомлення про повернення виконавчого документу.

Отже, станом на час розгляду заяви строк для пред`явлення наказу Господарського суду Вінницької області від 15.12.2020 у справі №902/619/20 є пропущеним.

Поряд з тим, з огляду на положення ч.1 ст.329 ГПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як стверджує позивач, після винесення органом державної виконавчої служби повідомлення про повернення наказу Господарського суду Вінницької області від 15.12.2020 у справі №902/619/20 без прийняття до виконання, такий наказ на його адресу місцезнаходження не надходив, що унеможливило його повторне пред`явлення до виконання.

Зі змісту ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" слідує, що повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання надсилається рекомендованим поштовим відправленням.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б могли підтвердити отримання позивачем оригіналу наказу Господарського суду Вінницької області від 15.12.2020 у справі №902/619/20, в зв`язку з чим суд приймає наведений позивачем аргумент, що означений виконавчий документ ним отриманий не був, а тому причини пропуску строку для пред`явлення зазначеного виконавчого документу до виконання є поважними.

Враховуючи наведене, заява Державної служби України з безпеки на транспорті б/н від 18.09.2023 (вх. канц. суду №01-37/35/23 від 22.09.2023) про поновлення строку на пред`явлення наказу Господарського суду Вінницької області від 15.12.2020 у справі №902/619/20 до примусового виконання підлягає задоволенню.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11: "якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку."

Відповідно до ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч.1 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 326 ГПК України встановлено, що рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, право на судовий розгляд, гарантований ст.6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п.35 рішення Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 у справі "Півень проти України").

Відповідно до п.4.2 рішення Європейського суду з прав людини від 27.07.2004 у справі "Ромашов проти України" невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Таким чином, основною ідеєю (аксіомою) права на судовий захист (права на суд) є не лише прийняття судом рішення про захист прав та інтересів особи, а й виконання зазначеного судового рішення, яке в країні, що поважає верховенство права, не може залишатися невиконаним та є складовою частиною судового розгляду. При цьому на державу в особі її органів влади, покладається забезпечення реалізації зазначеного права.

З огляду на встановлені судом обставини, судовий наказ від 15.12.2020 у справі №902/619/20 станом на день розгляду заяви не виконано, що не відповідає наведеним вище приписам та практиці Європейського суду з прав людини. При цьому вказаний наказ втрачено не з вини стягувача.

При цьому матеріали справи не містять відомостей щодо виконання рішення відповідачем у добровільному порядку.

Отже, враховуючи факт невиконання судового рішення на час розгляду заяви, суд приходить до висновку про те, що видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Дана правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 у справі №6/275-08, від 15.08.2018 у справі №6/256, від 26.04.2018 у справі №922/6111/15.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення заяви Державної служби України з безпеки на транспорті б/н від 18.09.2023 (вх. канц. суду №01-37/35/23 від 22.09.2023) про видачу дублікату наказу по справі №902/619/20.

Також судом встановлено, що позивачем не виконано вимоги п.4 резолютивної частини ухвали суду від 27.09.2023, а саме - не надано доказів сплати судового збору в розмірі 72,47 грн.

Як було встановлено судом, з долученої до заяви квитанції № від 18.09.2023 слідує, що заявником сплачено лише 8,05 грн, тобто, з огляду на положення пп.19.4 пп.19 п.1 Розділу XI та ст.7 Закону України "Про Державний Бюджет України на 2023 рік", Державній службі України з безпеки на транспорті слід було доплатити 72,47 грн судового збору.

Пунктом 2.23 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 визначено, що якщо факт недоплати судового збору з`ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне з власної ініціативи стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Державного бюджету 72,47 грн судового збору.

Керуючись пп.19.4 пп.19 п.1 Розділу XI та ст.234, 235, 329 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Державної служби України з безпеки на транспорті б/н від 18.09.2023 (вх. канц. суду №01-37/35/23 від 22.09.2023) про поновлення строку на пред`явлення наказу Господарського суду Вінницької області від 15.12.2020 у справі №902/619/20 до примусового виконання - задовольнити.

2. Поновити Державній службі України з безпеки на транспорті строк на пред`явлення наказу Господарського суду Вінницької області від 15.12.2020 у справі №902/619/20 до примусового виконання.

3. Заяву Державної служби України з безпеки на транспорті б/н від 18.09.2023 (вх. канц. суду №01-37/35/23 від 22.09.2023) про видачу дублікату наказу задовольнити.

4. Видати Державній службі України з безпеки на транспорті дублікат наказу Господарського суду Вінницької області від 15.12.2020 у справі №902/619/20.

5. Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код: 39816845; місцезнаходження: вул.Антоновича, буд.51, м.Київ, 03150) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) 72,47 грн судового збору.

6. Видати наказ після набрання ухвалою суду законної сили.

7. Ухвала суду від 20.10.2023 у справі №902/619/20 підписана суддею та набрала законної сили 25.10.2023 і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в частині видачі дубліката виконавчого документа та поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання в порядку, визначеному ст.254 ГПК України.

8. Примірник ухвали суду від 20.10.2023 у справі №902/619/20 надіслати згідно переліку.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. ухвали:

1 - до справи;

2 - Жмеринській місцевій прокуратурі ();

3, 4 - Вінницькій обласній прокуратурі - в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адреси електронної пошти (, );

5, 6, 7 - Державній службі України з безпеки на транспорті - (вул.Антоновича, буд.51, м.Київ, 03150) - рекомендованим листом; в електронній формі до електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС та на адресу електронної пошти ();

8 - ФОП Бобошку М.П. ( АДРЕСА_1 ) - рекомендованим листом;

9 - ДСА України (вул.Липська, буд.18/5, м.Київ, 01021) - рекомендованим листом