ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 жовтня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/60/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали заяви Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання поточних кредиторських вимог

у справі за заявою Приватного акціонерного товариства "Харківський комбікормовий завод"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс"

про банкрутство

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківський комбікормовий завод" звернулось до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс".

Ухвалою суду від 21.06.2022 відкрито провадження у справі № 918/60/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс", введено процедуру розпорядження майном боржника та з метою виявлення кредиторів, здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" на офіційному веб-порталі судової влади України. Також, вказаною ухвалою встановлено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника до 15.08.2022 та дату складання розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду до 16.08.2022, проведення попереднього засідання суду призначено на 16.08.2022.

Постановою суду від 05.09.2023 (з врахуванням ухвали про виправлення описки від 05.10.2023) затверджено Звіт про виконану роботу розпорядника майна Саутенко Сергія Олеговича у справі про банкрутство ТОВ "Вест Активс", припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Вест Активс", припинено повноваження розпорядника майна Саутенко Сергія Олеговича, визнано банкрутом ТОВ "Вест Активс", відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором банкрута ТОВ "Вест Активс" арбітражного керуючого Саутенко Сергія Олеговича, підприємницьку діяльність банкрута завершено, строк виконання всіх грошових зобов`язань вважати таким, що настав 05.09.2023, припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута, скасовано арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника, з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України, припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном з 05.09.2023, зобов`язано посадових осіб банкрута протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до закону.

23.10.2023 до суду від Головного управління ДПС у Рівненській області надійшла заява про визнання поточних кредиторських вимог у розмірі 269 938,05 грн.

Дослідивши подану Головним управлінням ДПС у Рівненській області заяву про поточних кредиторських вимог та додані до неї документи суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на наступне

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 КУзПБ заява з вимогами поточного кредитора має відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 45 цього Кодексу. До заяви з вимогами поточного кредитора застосовуються положення статті 46 цього Кодексу.

За приписами ч. 3 ст. 45 КУзПБ заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви.

Також, ч. 3 ст. 45 КУзПБ встановлює, що до заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна боржника, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника.

У поданій заяві представник Головного управлінням ДПС у Рівненській області зазначає, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу" від 03.11.2022, внесено зміни та доповнено пунктом 27 частину 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" такого змісту: "центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Відтак, просить суд врахувати, що заявник звільнений від сплати судового збору за подання заяви.

Проте, суд з таким твердженням погодитись не може у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у розмірах, які залежать від найменування документа і дії, за яку справляється судовий збір, та платника судового збору.

25.11.2022 до ч. 1 ст. ст. 5 Закону України "Про судовий збір" внесено зміни та доповнено п. 27 такого змісту: "центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Отже, відповідно до внесених змін, податковий орган як центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, звільняється від сплати судового збору за подання позову про стягнення сум податкового боргу.

У поданій заяві представник Головного управління ДПС у Рівненській області зазначає, що нормами Податкового кодексу України визначено цілий ряд прав та процедур задля погашення податкового боргу, серед яких і заяви щодо порушення справ про банкрутство.

До судових рішень у процедурі банкрутства належать, зокрема, ухвали за результатами розгляду вимог конкурсних кредиторів (ч. 6 ст. 45 КУзПБ), ухвали, прийняті за результатами попереднього засідання (ч. 2 ст. 46 КУзПБ), ухвали за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника (ст. 42 КУзПБ), ухвали за результатами розгляду вимог поточних кредиторів, заявлених після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом (ч. 4 ст. 60 КУзПБ).

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема, ст.ст. 45, 46, 47, 60 КУзПБ.

Нормами ч. 4 ст. 60 КУзПБ встановлено, що заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Отже, враховуючи викладене, подання позову про стягнення податкового боргу та подання кредитором заяви з кредиторськими вимогами це є різними способами захисту порушених прав.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду при розгляді справи № 910/8316/20 та вказав, що Законом України "Про судовий збір" окремо встановлено ставки судового збору за подання позовних вимог у позовному провадженні, а також при поданні заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Також, у вказаній постанові зазначено, що належними способами захисту для стягнення боргу із боржника є наказне чи позовне провадження, тоді як заява про визнання кредитором є заявою, що має наслідком визнання чи відхилення грошових вимог до боржника, а не стягнення із боржника заборгованості. Ухвала про визнання вимог кредитора не є підставою для видачі судового наказу та подальшого стягнення боргу у виконавчому провадженні.

Заява кредитора із грошовими вимогами до боржника має іншу правову природу. Наслідком задоволення позовної заяви є видача виконавчого документу та стягнення заборгованості у порядку примусового виконання судового рішення, в той час як наслідком задоволення судом заяви кредитора є лише визнання кредиторських вимог до боржника.

Відтак, Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду надав висновок, що оскільки положення ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розділяють ставки судового збору за подання позовної заяви та заяви кредитора із грошовими вимогами до боржника, то такі заяви не можуть вважатися тотожними, а п. 27 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не застосовується до заяви податкового органу із грошовими вимогами до боржника.

Подання позову про стягнення податкового боргу та подання кредитором заяви з кредиторськими вимогами є різними способами захисту порушених прав.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для звільнення Головного управління ДПС у Рівненській області від сплати судового збору про зверненні до суду із заявою про визнання поточних кредиторських вимог.

Та, відповідно, податковий орган, звертаючись з заявою із грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство сплачує судовий збір на підставі пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), судовий збір справляється у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з 1-го січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 684,00 гривні.

Отже, кредитором за подання до господарського суду заяви про визнання поточних кредиторських вимог справляється судовий збір у розмірі 5 368,00 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства та ст. ст. 3, 12, 81, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання поточних кредиторських вимог на суму 269 938,05 грн залишити без руху.

2. Встановити строк десять днів з дня вручення цієї ухвали Головному управлінню ДПС у Рівненській області на усунення недоліків заяви про визнання поточних кредиторських вимог шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у сумі 5 368,00 грн.

Ухвала набирає законної сили 25.10.2023 в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 235 ГПК України з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя А.М. Горплюк