номер провадження справи 9/182/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 Справа № 908/2563/23

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ БУДИНОК СІГМА, (69032, м. Запоріжжя, вул. Виборська, буд. 8)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АПЕЛЬМОН ПРАЙМ, (69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34)

про стягнення 24840,00 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК СІГМА» про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» суми 24840,00 грн, яка складається з: суми 21600,00 грн вартості (відновна вартість) втраченого обладнання та суми 3240,00 грн неустойки за прострочення повернення обладнання.

Підставою для звернення з позовом зазначено порушення відповідачем зобов`язань за договором №UA_SE_93_10154_90932 про експлуатацію обладнання від 13.09.2021 щодо повернення обладнання у зв`язку з припиненням дії договору. Враховуючи умови договору та приписи діючого законодавства позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача також пеню за прострочення повернення обладнання понад 30 днів. Позов обґрунтовано ст.ст. 3, 6, 11, 207, 208, 525, 526, 530, 611, 625, 629, 638, 639, 903 ЦК України та ст.ст. 174, 181, 193, 216-218, 220, 224, 229, 232 ГК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 11.08.2023 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2563/23 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 16.08.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2563/23, присвоєний номер провадження 9/182/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідачу в ухвалі суду від 16.08.2023 було запропоновано надати відзив з документальним обґрунтуванням протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше ніж у строк до 08.09.2023.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило.

Судом вжито всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до відомостей (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю АПЕЛЬМОН ПРАЙМ є: 69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34.

Ухвала суду від 16.08.2023 про відкриття провадження у справі направлена відповідачу на вказану вище адресу. Поштовому відправленню присвоєно номер 929.

За інформацією з офіційного сайту "Укрпошта" - https://track.ukrposhta.ua/ tracking_UA.html - щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за номером 929 (штрихкодовий ідентифікатор), вручено відповідачу 18.09.2023.

Із змісту ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок СІГМА» (дистриб`ютор, позивач у справі) та Товариство з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» (торгова точка (ТГ), відповідач у справі), за погодженням та дозволом Приватного акціонерного товариства «АБІНБЕВ ЕФЕС Україна» (компанія), 13.09.2021 уклали договір №UA_SE_93_10154_90932 про експлуатацію обладнання (надалі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору дистриб`ютор передав торговій точці обладнання IceStream Large, Чернігівське (2,00), заводський номер 9184, рік виробництва 01.07.2009, вартістю 21600,00 грн, кількістю 1 шт, адреса розташування/монтажу обладнання: м. Запоріжжя, вул. Миколи Корищенка, 19, «Апельмон».

Пунктом 1.7 договору встановлено, що торгова точка зобов`язана: а) експлуатувати обладнання лише за вказаною в цьому договорі адресою розташування/монтажу обладнання; б) підготувати місце розміщення обладнання до його монтажу, відповідно до вимог Компанії (розміщення на видному місці, наявність робочого простору для встановлення обладнання, наявність електромережі для обладнання для розливу пива з КЕГ, наявність підводу води, вуглекислого балону та КЕГ, кімнатного термометра для визначення температури для виставлення необхідного тиску при експлуатації; в) самостійно проводити щоденне промивання поточною водою пивопроводів обладнання для розливу пива з КЕГ; г) забезпечувати можливість безперешкодного доступу представників дистриб`ютора та/або компанії до обладнання; д) самостійно і за свій рахунок нести видатки, що пов`язані зі збереженням та експлуатацією обладнання (на його охорону, забезпечення його електропостачанням, водопостачанням тощо).

Обладнання, яке передане торговій точці, ТГ зобов`язана повернути дистриб`ютору в стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, у вказаний у відповідній вимозі термін (строк). Вимога має бути подана письмово (п. 1.9 договору).

Згідно з п. 1.10 договору у випадку закінчення строку дії цього договору, припинення строку його дій, його розірвання, торгова точка повинна повернути дистриб`ютору (а у випадках передбачених цим договором та Умовами повернути компанії) обладнання протягом 3 календарних днів з дня закінчення строку дії цього договору, припинення строку його дії, його розірвання.

Повернення обладнання торговою точкою дистриб`ютору оформлюється відповідним актом приймання-передачі між дистриб`ютором та ТТ за формою згідно з Умовами, який в обов`язковому порядку має бути попередньо погоджений підписом уповноваженого представника компанії та скріплений печаткою/підписом компанії (п. 1.11 договору).

Пунктом 1.13 договору встановлено, що у випадку, якщо ТТ не виконала обов`язку щодо повернення обладнання, ТТ повинна: 1) оплатити компанії (у випадках, передбачених цим договором та Умовами) або дистриб`ютору (за погодженням компанії) неустойку у розмірі 0,5% від передбаченої цим договором ціни (вартості) неповернутого обладнання за кожний день прострочення строку його повернення; 2) повернути компанії (у випадках, передбачених цим договором та Умовах) або дистриб`ютору (за погодженням компанії) обладнання або сплатити компанії (у випадках, передбачених цим договором та Умовами) або дистриб`ютору (за погодженням компанії) визначену цим договором ціну (вартість) неповернутого обладнання або збитки, розмір яких визначається Умовами для збитків, завданих втратою обладнання торговою точкою. З метою стягнення з ТТ передбачених цим пунктом неустойки, ціни (вартості) обладнання, збитків, та з метою повернення обладнання від ТТ дистриб`ютор має право від свого імені (за наявності письмової згоди компанії) звернутися до суду з відповідними позовними заявами. В разі викрадення, знищення, пошкодження обладнання третіми особами, ТТ і дистриб`ютор зобов`язані та мають право самостійно вчинити всі передбачені законодавством дії, необхідні для розшуку, повернення обладнання, стягнення з винних осіб ціни (вартості) знищеного, пошкодженого, вкраденого обладнання, тощо подавати в правоохоронні органи відповідні заяви про викрадення обладнання, надавати правоохоронним органам відповідні свідчення та документи, виступати в якості потерпілого та цивільного позивача у кримінальних провадженнях щодо викрадення, знищення, пошкодження обладнання тощо.

Відповідно до п. 1.14 Договору строк його дії з дня підписання його всіма сторонами та погодження компанією і до 31 грудня 2022 року. Якщо за 30 календарних днів до дня закінчення строку дії договору жодна із сторін не надішле іншій стороні (або компанія не надішле обом сторонам) письмове повідомлення із підтвердженням закінчення строку дії договору у визначену цим договором дату, цей договір вважається продовженим до кінця календарного року, наступного за роком, на який припадає дата закінчення строку дії цього договору. Це правило про автоматичне продовження строку дії цього договору поширюється на всі наступні випадки закінчення строку його дії.

Отже згідно з умовами договору, позивач передав відповідачу обумовлене в договорі обладнання, загальною вартістю 21600,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2023 на адреси (юридичну та фактичну) відповідача була направлена вимога №29/05/23/3 від 29.05.2023 про повернення відповідно до умов договору обладнання у строк до 19.06.2023.

Вказані вимоги отримані відповідачем 15.06.2023 та 16.06.2023, про що суду надані копії рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

Як зазначено в позові, у зв`язку з невиконання відповідачем зобов`язань щодо повернення обладнання у встановлений строк, представниками компанії та дистриб`ютора була здійснена спроба повернення обладнання за визначеним договором його місцем розташування, для чого представники компанії та дистриб`ютора прибули за адресою місця розташування обладнання. Однак обладнання за місцем його розташування згідно договору, було відсутнє, так само як і торгова точка (магазин зачинений), про що складений акт від 30.06.2023 (копія міститься в матеріалах справи).

У зв`язку з тим, що обладнання відповідачем позивачу повернуто не було, за місцем його обумовленого договором розташування відсутнє, а також у зв`язку з тим, що відповідач не виходить на зв`язок з позивачем для врегулювання цього питання, на вимогу ніяким чином не відреагував, позивач за письмовою згодою компанії ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС Україна» (вих. № 2891), звернувся з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі № 908/2563/23.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 827 ЦК України встановлено, що за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст.77 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як встановлено судом вище, позивачем за погодженням компанії (ПрАТ «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА») було передано відповідачу обладнання IceStream Large, Чернігівське (2,00), заводський номер 9184, рік виробництва 01.07.2009, вартістю 21600,00 грн, кількістю 1 шт., для його використання в магазині «Апельмон» за адресою розташування/монтажу обладнання: м. Запоріжжя, вул. Миколи Корищенка, 19.

Також матеріали справи містять вимогу позивача про повернення предмета договору в установлений строк та докази отримання цієї вимоги відповідачем.

Зазначене свідчить про обізнаність відповідача щодо необхідності повернення обладнання, отриманого за договором №UA_SE_93_10154_90932 від 13.09.2021, у строк - 19.06.2023, або сплати його вартості.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Оскільки відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання зобов`язань щодо своєчасного повернення обладнання або сплати його вартості не надав та позовні вимоги не спростував, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача вартості неповернутого обладнання у розмірі 21600,00 грн. є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

За порушення виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення обладнання понад 30 днів, позивачем також нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 3240,00 грн за 30 днів прострочення.

Відповідно до приписів ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1.13 договору, зокрема, встановлено, що у випадку, якщо ТТ не виконала обов`язку щодо повернення обладнання, ТТ повинна: 1) оплатити компанії (у випадках, передбачених цим договором та Умовами) або дистриб`ютору (за погодженням компанії) неустойку у розмірі 0,5% від передбаченої цим договором ціни (вартості) неповернутого обладнання за кожний день прострочення строку його повернення.

Позивач у прозові зазначає, що відповідачем прострочено строк повернення обладнання на 30 днів і, таким чином, розмір неустойки, яку відповідач повинен сплатити позивачу, складає 3240,00 грн, із розрахунку 0,5% від 21600,00 грн (вартість обладнання).

З огляду на той факт, що у вимозі строк повернення обладнання був встановлений 19.06.2023, початком періоду прострочення є 20.06.2023.

Факт невиконання відповідачем договірних зобов`язань підтверджується матеріалами справи та є доведеним.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про правильне визначення позивачем розміру неустойки за 30 календарних днів прострочення із розрахунку 0,5% від суми 21600,00 (вартість обладнання), починаючи з 20.06.2023 по 19.07.2023 включно, який становить 3240,00 грн.

Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3240,00 грн неустойки є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АПЕЛЬМОН ПРАЙМ, (69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ БУДИНОК СІГМА, (69032, м. Запоріжжя, вул. Виборська, буд. 8) суму 21600 (двадцять одну тисячу шістсот) грн 00 коп. вартості втраченого обладнання та суму 3240 (три тисячі двісті сорок) грн 00 коп. неустойки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АПЕЛЬМОН ПРАЙМ, (69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ БУДИНОК СІГМА, (69032, м. Запоріжжя, вул. Виборська, буд. 8) суму 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 23.10.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва