ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2580/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Контакт" (6140, м. Харків, пр-т Гагаріна, 20А, )
до Фізичної особи - підприємця Гладкої Ольги Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення 213 068,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Ю-Контакт" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Гладкої Ольги Володимирівни про стягнення заборгованості в сумі 213068,00 грн за Договором поставки 05/21-5 від 05.05.2021 та Договором відступлення права вимоги (цесії) від 16.11.2021.

20.06.2023 на виконання положень ч.6 ст.176 Господарського процесуального кодексу України. судом направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківської обл.

У відповідь на запит відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання м. Харкова та Харківської обл. вказано місце прописки Гладкої Ольги Володимирівни - АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 14.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/2580/23 без повідомлення учасників справи. ВІДПОВІДАЧУ встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву із нормативно-правовим та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції. Надати до суду докази направлення на адресу позивача відзиву (ОПИС ВКЛАДЕННЯ). Відповідачу у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження подати суду заяву із обґрунтуванням своїх заперечень протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали. Попередити відповідача, що у разі неподання ним обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин. Встановлено позивачеві строк для подання відповіді на відзив у десять днів з дня отримання відзиву на позов. Надати до суду докази направлення на адресу відповідача (ОПИС ВКЛАДЕННЯ). Встановлено відповідачеві строк для подання заперечень у десять днів з дня отримання відповіді на відзив. Надати до суду докази направлення на адресу позивача (ОПИС ВКЛАДЕННЯ).

Ухвалою від 11.10.2023 ухвалено позивачу терміново надати до суду докази повідомлення Фізичної особи - підприємця Гладкої Ольги Володимирівни про укладення Договору відступлення права вимоги (цесії) від 16.11.2021 підписаного між позивачем та ФОП Замковим А.Г.

20.10.2023 від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про відкриття позовного провадження був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції (ухвала суду про відкриття провадження у справі) за адресою, вказаною у позовній заяві позивачем, яка відповідає відомостям про місцезнаходження відповідача, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Копії ухвал суду від 14.08.2023 та 11.10.2023 повернулись до суду з довідками Укрпошти від 21.08.23р. та від 21.10.23р. - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно із п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №205/1129/19).

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

Необхідно зазначити, що існує правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Зважаючи на вищевикладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд даної справи в господарському суді.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ст. 251 ГПК України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті.

16.11.2021 року між позивачем та ФОП Замковим А.Г. було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), за умовами якого Цедент (ФОП Замковий) відступає Цесіонарієві (Позивач) право вимоги, належне Цедентові, за Договором поставки №05/21-5 від 05 травня 2021 р. між Цедентом (Постачальник) і ФОП Гладкою Ольгою Володимирівною (Покупець). Позивач, в свою чергу, набуває право вимагати від Боржника належного виконання обов`язків зі сплати боржником коштів, належних Постачальнику ( Цеденту) у сумі 213068, 00 грн. ( двісті тринадцять тисяч шістдесят вісім грн.. 00 коп.), без податку на додану вартість (п.п. 1, 2 Договору цесії).

Відповідно по п. 4 Договору цесії, позивачу передаються оригінали документів, що зазначені в п. 3, а саме:

договір поставки №05/21-5 від 05 травня 2021 р.;

платіжні доручення на суму 224195,00 грн.( двісті двадцять чотири тисячі сто дев`яносто п`ять грн. 00 коп.);

видаткова накладна № 413 від 05 травня 2021р. на суму 23954,00 грн.;

видаткова накладна № 429 від 08 травня 2021 р. на суму 7560,00 грн.;

видаткова накладна № 452 від 17 травня 2021р. на суму 387,00 грн.;

видаткова накладна № 453 від 17 травня 2021р. на суму 25953,00 грн.;

видаткова накладна № 458 від 20 травня 2021р. на суму 61655,00 грн.;

видаткова накладна № 474 від 27 травня 2021р. на суму 278,00 грн.;

видаткова накладна № 594 від 26 травня 2021р. на суму 95917,00 грн.;

видаткова накладна № 483 від 29 травня 2021р. на суму 59087,00 грн.;

видаткова накладна № 782 від 09 липня 2021р. на суму 162472,00 грн..

Пункт 6 Договору цесії встановлює, що до Цесіонарія переходять усі права, які забезпечують виконання обов`язків Боржника.

Договір цесії набуває чинності з моменту його підписання, обов`язок повідомлення боржника про відступлення права вимоги покладено на Цедента, ціна договору складає 213068,00 грн., зазначена сум сплачується Цедентові Цесіонарієм не пізніше ніж 31 грудня 2021р., але перший платіж повинен зробити не пізніше 30 листопада 2021р у сумі не менше ніж 50000,00 грн. На момент подання позову Цедентові сплачено повну ціну договору, а саме 213068,00 грн.

Договір поставки, укладений між відповідачем та Цедентом, передбачав, що від діє до 31 грудня 2021 року. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення (п. 11). Його предметом є передача у власність покупця товару (пі.1), який покупець зобов`язаний оплатити у строк не пізніше 30 днів з дати поставки (п.4.2). Дата поставки та ціна поставленого товару зазначається в накладних (п.п.4.1, 4.2).

Станом на 16.11.2021 року (дата укладання договору цесії), прострочена заборгованість відповідача за поставлений товар складала 213068,00 грн., що підтверджується:

- видатковими накладними № 413 від 05 травня 2021р. на суму 23954,00 грн.; №429 від 08 травня 2021 р. на суму 7560,00 грн.; №452 від 17 травня 2021р. на суму 387,00 грн.; №453 від 17 травня 2021р. на суму 25953,00 грн.; №458 від 20 травня 2021р. на суму 61655,00 грн.; №474 від 27 травня 2021р. на суму 278,00 грн.; №594 від 26 травня 2021р. на суму 95917,00 грн.; №483 від 29 травня 2021р. на суму 59087,00 грн.; №782 від 09 липня 2021р. на суму 162472,00 грн., та

- платіжними дорученнями ФОП Гладкой О.В. на суму 224195,00 грн.( двісті двадцять чотири тисячі сто дев`яносто п`ять грн. 00 коп.), де в призначенні платежу зазначається, що платежі здійснюються згідно договору поставки від 05.05.2021 року та відповідних накладних.

Як вказує позивач, внаслідок технічного збою бухгалтерській програмі ФОП Замкового А.Г., у рахунках для оплати були невірно вказані дати виписки деяких накладних, а саме квітень, а не травень 2021 року, що відобразилося у платіжних дорученнях. В тому зв`язку, що помилка виявилася пізніше проведення платежів, та не впливає на податкову звітність , а також на взаєморозрахунки між контрагентами, уточнення у призначенні платежу не проводились. Зазначений факт підтверджується листом фізичної особи підприємця Замкового А.Г. №11/1-21 від 16.11. 2021 року.

За твердженнями позивача, Відповідач повідомлений про укладення договору відступлення права вимоги (цесії) 18 грудня 2021р., що підтверджується особистим підписом Гладкої О.В. на рекомендованому повідомленні про вручення, проте зобов`язання за договором поставки №05/21-5 від 05 травня 2021 не виконує ні на користь Цедента, ні на користь Позивача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Стаття 712 ЦКУ регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач повідомлений про укладення договору відступлення права вимоги (цесії) 18 грудня 2021р., проте зобов`язання за договором поставки №05/21-5 від 05 травня 2021 р. не виконані ні на користь Цедента, ні на користь Позивача.

Порушення прав Позивача полягає в тому, що він не отримує грошових коштів, що належать йому в силу договору, що негативно впливає на його фінансово-господарську діяльність.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не сплатив заборгованість за договором у сумі 213 068,00 грн, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 213 068,00 грн заборгованості, правомірні та обґрунтовані, тому такі, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України.

Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, тому судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 29, 42, 46, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 130, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Гладкої Ольги Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-Контакт" (6140, м. Харків, пр-т Гагаріна, 20А, ) заборгованість в сумі 213068,00 грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 3196,02 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "26" жовтня 2023 р.

Суддя Л.В. Шарко