ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року м.Дніпро Справа № 912/533/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Михайлова К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Сібірцева Андрія Вікторовича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.05.2023 (прийняте суддею Поліщук Г.Б., повне судове рішення складено 31.05.2023) у справі №912/533/23

за позовом Фізичної особи - підприємця Сібірцева Андрія Вікторовича

до відповідача Олександрійської міської ради Кіровоградської області

про визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви.

Фізична особа-підприємець Сібірцев Андрій Вікторович звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання укладеною додаткової угоди від 03.07.2019 до договору оренди земельної ділянки від 29.07.2009, укладеного між Олександрійською міською радою та Сібірцевим Андрієм Вікторовичем, зареєстрованого 22.08.2014 державним реєстратором Реєстраційної служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області Колісніченко А.Ю. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 6764322, в редакції направленій разом з листом про укладення додаткової угоди до договору оренди землі (вих. №11 від 03.07.2019).

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 23.05.2023 у справі №912/533/23 у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд зазначив, що сторонами не було досягнуто згоди стосовно розміру орендної плати, що є однією з істотних умов договору оренди землі, та не було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 29.12.2009.

З аналізу змісту наведеної вище ст.33 Закону України "Про оренду землі" вбачається, що для продовження договірних відносин на підставі положень частин 1- 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди щодо продовження договору із застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах. Тобто умови договору оренди землі можуть бути змінені лише за згодою сторін, а у разі недосягнення такої домовленості щодо істотних умов переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється; недосягнення сторонами домовленостей щодо істотних умов договору при їх зміні виключає поновлення договору оренди землі з підстав переважного права (частина 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Враховуючи викладене, у даних правовідносинах поновлення договору оренди на тих же самих умовах після закінчення строку дії договору в ситуації, коли орендар продовжив користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору і не отримав від орендодавця протягом місяця після закінчення строку договору заперечення у формі листа проти такого поновлення, не може відбуватись, оскільки сторонами не було реалізовано інші умови, передбачені частинами 1-5 ст. 33 "Про оренду землі".

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "АЙСБЕРГ", в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що матеріалами справи підтверджується та не було спростовано представником Відповідача у судовому засіданні, що після отримання листа №11 від 03.07.2019 про укладення додаткової угоди до договору оренди землі, Відповідач не проводив зі Позивачем жодних перемовин, консультації і т.п. щодо узгодження істотних умов поновленого договору оренди, зокрема зміни орендної плати в сторону збільшення до 12% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Оскільки Відповідач не скористався правом підготовувати та направити Позивачу протокол розбіжностей щодо вищевказаної угоди, Позивач не мав об`єктивної можливості ознайомитися зі змістом зауважень Відповідача, їх правовим обґрунтуванням та за потреби, звернутися до суду для розв`язання не вирішених розбіжностей.

Вищенаведене свідчить не про відсутність згоди сторін на зміну істотних умов Договору (про орендну плату), а про відсутність переддоговірних відносин з цього питання в цілому, з вини Відповідача. Відповідно, не можна стверджувати про результати переговорів, коли такі переговори взагалі не ведуться.

Тому, з урахуванням рішення 72 сесії 7 скликання Олександрійської міської ради №779 від 05.08.2019 р., яким Відповідач без будь-яких заперечень, поновив Позивачу Договір строком на 5 років, апелянт вважає необґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що сторонами не було досягнуто згоди стосовно розміру орендної плати, що є однією з істотних умов договору оренди землі.

Належне виконання Позивачем обов`язків за Договором; повідомлення Позивачем Відповідача в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; долучення Позивачем до листа-повідомлення проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовження користування Позивачем виділеною земельною ділянкою; не повідомлення Відповідачем Позивача у письмовій формі упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі про заперечення у поновленні цього договору знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, наявними у матерілах справи та дослідженими місцевим господарським судом.

Водночас, Відповідач не проводив з Позивачем переддоговірних консультацій з приводу укладення додаткової угоди на інших, ніж передбачено Договором, істотних умовах (а саме, стосовно зміни орендної плати). Тому апелянт вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для продовження орендних правовідносин між Позивачем та Відповідачем згідно ч. 6 ст. 33 "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент виникнення цих правовідносин.

Відповідач не довів припинення дії Договору з 23.08.2019 - обставини, визнаної господарським судом Кіровоградської області встановленою та покладеної в основу свого рішення. Відповідно, висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, не відповідає встановленим ним обставинам справи.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що ч. 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає право орендодавця "за необхідності" узгоджувати з орендарем істотні умови договору, в тому числі, в частині визнання розміру орендної плати, а не носить обов`язковий (імперативний) характер для орендодавця.

Як передбачено ч. 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", Відповідачем в місячний термін розглянуто надісланий орендарем (Позивачем) лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, відповідно до п. 6.5 рішення Олександрійської міської ради "Про розгляд земельних питань" від 05.08.2019 № 779, Позивачу поновлено на 5 (п`ять) років договір оренди спірної земельної ділянки, визначено орендну ставку у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (відповідно до рішення Олександрійської міської ради від 30 квітня 2010 року № 1454 "Про визначення ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території міста Олександрії") та зазначено про необхідність ФОП Сібірцеву А.В. протягом 2-х місяців укласти поновлений договір оренди земельної ділянки, про що Позивача повідомлено листом від 05.08.19 за № 215/10/06/1.

Листом від 14.08.2019 Відповідач запропонував Позивачу підписати додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на умовах, визначених рішенням Олександрійської міської ради № 779 від 05.08.2019 за ставкою орендної плати в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та зазначив, що додаткова угода має бути підписана у місячний строк після закінчення строку дії договору, тобто до 22.09.2019. Листами від 12.02.2020, від 03.03.2020, та від 13.01.2021 Відповідач знову ж таки повідомив позивача про необхідність вирішення питання оформлення правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою.

Проте, як в період 2019 - 2022 років, так і на момент звернення з даним позовом до суду, додаткова угода про поновлення строку дії договору оренди між сторонами не укладена.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується Позивачем у даній справі, до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 29.12.2009 між Олександрійською міською радою та ФОП Сібірцевим А.В. (сторонами) не було досягнуто згоди стосовно зміни розміру орендної плати, яка є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки, що має наслідком припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди землі в силу імперативних приписів частини 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

У даних правовідносинах поновлення договору оренди на тих же самих умовах після закінчення строку дії договору в ситуації, коли орендар продовжив користуватись земельною ділянкою після закінчення строку дії договору і не отримав від орендодавця протягом місяця після закінчення строку договору заперечення у формі листа проти такого поновлення, не може відбуватись, оскільки сторонами не було реалізовано інші умови, передбачені частинами 1-5 ст. 33 "Про оренду землі".

У випадку коли одна зі сторін договору оренди земельної ділянки - ФОП Сібірцев А. В., не має наміру досягти домовленості щодо зміни істотної умови договору - орендної плати, його переважне право припиняється. Як наслідок, зі спливом строку дії такого договору припиняються і правовідносини сторін, тобто, спірний договір оренди земельної ділянки від 29.07.2009, припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 30.08.2023 об 14:40 год.

У зв`язку з відставкою головуючого судді Антоніка С.Г., 02.08.2023 у справі призначено повторний автоматизований розподіл судової справи за результатами якого для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Коваль Л.А., суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.08.2023 апеляційну скаргу прийнято до провадження новим складом суду; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 12.10.2023.

В судовому засіданні 12.10.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

Рішенням Олександрійської міської ради від 06.11.2009 №1243 поновлено Сібірцеву А.В. на 5 років дію договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 1351,40 кв.м., наданої для обслуговування будівлі ресторану "Світанок" із земель житлової та громадської забудови Олександрійської міської ради (землі комерційного використання). Визначено розмір орендної плати 6% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

29.12.2009 Олександрійською міською радою (Орендодавець) та Сібірцевим Андрійєм Вікторовичем (Орендар) підписано договір оренди земельної ділянки.

За умовами даного договору Орендодавець надає на підставі рішення №1243 від 06.11.2009, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови (землі, які використовуються в комерційних цілях) для обслуговування будівлі ресторану "Світанок", яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 2 договору оренди в оренду передається земельна ділянка площею 1351,40 кв.м., в тому числі: ріллі 0 га, багаторічних насаджень 0 га, пасовищ 0 га, лісів 0 га, інших угідь - забудовані землі, які використовуються в комерційних цілях - 1351,40 кв.м.

На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна - будівля ресторану (п. 3 договору оренди).

У відповідності до п. 5 договору оренди договір укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендна плата вноситься за земельні ділянки державної або комунальної власності орендарем у грошовій формі щомісячно в сумі 2380,78грн (п. 9 договору оренди).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 22.08.2014, у вказану дату зареєстровано право оренди земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , на підставі договору оренди землі від 29.12.2009, укладеного з Олександрійською міською радою. Строк дії: 5 років з дати укладення.

03.07.2019 ОСОБА_1 направлено на адресу Олександрійської міської ради лист про укладення додаткової угоди до договору оренди землі, у якому, посилаючись на ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" просить укласти додаткову угоду до договору оренди землі від 29.12.2009 строком на 5 років. До вказаного листа додано проект додаткової угоди до договору оренди землі.

Рішенням Олександрійської міської ради від 05.08.2019 №779 поновлено ОСОБА_1 на 5 років договір оренди земельної ділянки по вул.Героїв Сталінграда, 15 (кадастровий номер :10:565:0018) площею 0,1351 га, наданої для обслуговування будівлі ресторану "Світанок". Визначено орендну ставку у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Листом від 05.08.2019 Олександрійська міська рада повідомила ОСОБА_1 про прийняте рішення про поновлення договору оренди та визначення розміру орендної ставки 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Поряд з тим, у вказаному листі міська рада повідомила позивача про те, що оскільки за договором оренди від 29.12.2009 визначено орендну ставку 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, міська рада вважає, що сторонами не досягнуто згоди щодо істотних умов договору протягом місячного строку після направлення листа-повідомлення з проектом додаткової угоди, тому переважне право орендаря на укладення договору у відповідності до ч.4 ст.44 Закону України "Про оренду землі" вважається припиненим.

Листом від 14.08.2019 відповідач запропонував позивачу підписати додаткову угоду про поновлення договору оренди землі на умовах, визначених рішенням Олександрійської міської ради №779 від 05.08.2019 за ставкою орендної плати в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та зазначив, що додаткова угода має бути підписана у місячний строк після закінчення строку дії договору, тобто до 22.09.2019.

Листами від 12.02.2020, від 03.03.2020, та від 13.01.2021 відповідач повідомив позивача про необхідність вирішення питання оформлення правовстановлюючих документів на право користування земельною ділянкою.

Проте на момент звернення з даним позовом до суду, додаткова угода про поновлення строку дії договору оренди між сторонами не укладена.

Позивач надав до матеріалів справи докази сплати орендної плати за період вересень 2019 року - січень 2023 року на підтвердження факту продовження користування ним земельною ділянкою та наполягає на наявності підстав для поновлення договору оренди за ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі". За поясненнями позивача, продовжуючи користуватись земельною ділянкою, він сплачував орендну плату в розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, як визначено умовами договору.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26, ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Частинами 1-2 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

16.01.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", яким ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка регламентувала порядок поновлення договорів оренди, було викладено у новій редакції.

Розділ IX "Перехідні положення" Закону України "Про оренду землі" доповнено абзацами третім і четвертим такого змісту:

"Договори оренди земельних ділянок приватної власності, а також земельних ділянок державної або комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, що перебувають у власності орендаря, укладені до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", у разі їх продовження (укладення на новий строк) мають містити умови, передбачені статтею 33 цього Закону та статтею 126-1 Земельного кодексу України.

Правила, визначені статтею 126-1 Земельного кодексу України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами, чинними на момент їх укладення".

Отже, поновлення спірного договору оренди землі має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, чинній на час укладення спірного договору) (правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №926/2720/21).

Питання застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" неодноразово були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, внаслідок чого сформовані як висновки щодо застосування цієї норми права.

Так, згідно з частинами першою - третьою статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону або у інший погоджений сторонами строк) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладенню орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі"). І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

При цьому Велика Палата Верховного Суду в пункті 35. постанови від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 зауважила, що незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі.

Таким чином, з огляду на зазначені вище правові позиції Верховного Суду та узагальнюючи їх, можна зробити висновок, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка застосовується до спірних правовідносин) в контексті дій сторін договору виглядає наступним чином: - якщо орендар у строки встановлені договором або, за відсутності інших строків встановлених договором, у строки встановлені законом не звернувся до орендодавця взагалі або звернувся з їх порушенням та/або не надав проект договору, то суди повинні відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки саме орендарем в цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону; - якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився з запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, то в цьому випадку він діє в рамках своїх повноважень, а отже суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним; - якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі або відмовив з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним, оскільки таке право орендодавця прямо передбачено частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі"; - якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.

При цьому якщо орендодавець відмовляється укласти чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість якої визначена у частині восьмій статті 33 "Про оренду землі", то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною такої угоди з викладенням її змісту у резолютивній частині судового рішення.

Позивач скористався правом на поновлення договору на підставі ч.5 ст.33 Закону України "Про оренду землі" та звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди на 5 років, додавши до листа проект відповідної додаткової угоди.

Відповідач, за наслідками розгляду звернення позивача, прийняв рішення №779 від 05.08.2019, яким поновив позивачу на 5 років договір оренди земельної ділянки та визначив орендну ставку у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Угоду із запропонованою відповідачем орендою платою позивач не уклав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сторонами не було досягнуто згоди стосовно розміру орендної плати, що є однією з істотних умов договору оренди землі, та не було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 29.12.2009.

Доводи позивача відносно того, що в порушення ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", Олександрійська міська рада не проводила з позивачем узгодження істотних умов договору, не заслуговують на увагу, оскільки ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає лише право відповідача "за необхідності" узгоджувати з позивачем істотні умови договору, а не є імперативним обов`язком.

Як вказувалося вище, навіть якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився з запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору на таких умовах, то в цьому випадку він діє в рамках своїх повноважень, а отже суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним.

Позивач наполягає на наявності у нього права на продовження дії договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах в силу ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Проте, орендодавець своєчасно та однозначно висловив думку про те, що він не має наміру продовжувати з позивачем орендні правовідносини на попередніх умовах і така позиція була належним чином доведена до відома орендаря. Як зазначено вище, угоду із запропонованою відповідачем орендою платою позивач не уклав.

Є сталою правова позиція щодо застосування положень ст. 33 "Про оренду землі", яка полягає у тому, що передбачені у частинах 1-5 і 6 ст. 33 вказаного Закону підстави для поновлення договору оренди землі пов`язані між собою і для поновлення договору за "мовчазної згоди" орендодавця на підставі ч. 6 зазначеної статті необхідним є дотримання процедури, передбаченої частинами 1-5 цієї статті.

Відповідно до встановлених обставин справи сторони не дійшли згоди щодо всіх істотних умов і відповідно до ч. 4 ст. 33 вищезазначеного Закону переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припинилось.

За викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Проте, за обставин наявності в особи права власності на об`єкт нерухомості на земельній ділянці відсутність підстав для поновлення договору оренди землі за частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV не може бути перешкодою для реалізації такою особою права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування її об`єкта, а також для оформлення відповідних договірних відносин щодо цієї ділянки.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Сібірцева Андрія Вікторовича на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.05.2023 у справі №912/533/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 23.05.2023 у справі №912/533/23 залишити без змін.

Витрати з оплати судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції, віднести на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.10.2023

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко