ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2023 р. Справа№ 910/1294/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2023

у справі №910/1294/23 (суддя Алєєва І.В.)

за позовом Державного підприємства «Гарантований покупець»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»

про надання тлумачення пункту договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулось до Господарського суду м.Києва з позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 1 076 090 635, 75 грн.

В той же час, Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про надання тлумачення пункту договору.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у справі №910/1294/23 позовну заяву з додатками повернуто Державному підприємству «Гарантований покупець» на підставі п.1 ч.5 ст.174 ГПК України.

Мотивуючи ухвалу, суд виходив з того, що з поданої позовної заяви вбачається, що вона підписана заступником директора з економіки Станіславом Совою, натомість серед документів, доданих до позовної заяви відсутні докази, які б станом на день подання позову до суду підтверджували повноваження Станіслава Сови, як представника Державного підприємства «Гарантований покупець».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву Державного підприємства «Гарантований покупець», подано без підтвердження повноважень представника позивача Станіслава Сови, а відповідно не доведено, що позовна заява підписана особою, яка має права її підписувати.

При цьому суд послався на правову позицію щодо обов`язку надання доказів на підтвердження повноважень керівника, викладену в ухвалі Верховного Суду від 11.04.2018 по справі №924/977/17.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, апелянт 27.03.2023 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального права (ст. ст.164,165, 170 ГПК України) та не застосовано ст.9 та ст..10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» , при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені в ухвалі не відповідають обставинам справи.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного:

- суд дійшов помилкового висновку про відсутність підтвердження повноважень заступника директора з економіки Станіслава Сови;

- зустрічна позовна заява подана у строк для подання відзиву, відзив та зустрічна позовна заява підписані заступником директора з економіки Станіславом Совою, на підтвердження чого до відзиву на позов долучено витяг з ЄДР щодо ДП «Гарантований покупець», відповідно до якого у заступника директора з економіки Станіслава Сови відсутні обмеження щодо повноважень вчиняти дії від імені юридичної особи, в тому числі підписувати договори, аналогічний витяг було долучено до зустрічної позовної заяви;

- частини 1 та 3 статті 170 ГПК України не встановлюють необхідність надання підтвердження перебування на посаді заступника директора з економіки та право підписання відповідних документів представником заявника;

- суд самостійно міг перевірити за відомостями, що містяться в ЄДР, інформацію про наявність чи відсутність повноважень у заступника директора з економіки Станіслава Сови щодо представництва ДП «Гарантований покупець».

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1294/23.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/1294/23.

Матеріали оскарження у справі №910/1294/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2023 залишено апеляційну скаргу без руху з підстав неподання належних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановлених порядку і розмірі. Надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

08.05.2023 до суду надійшла заява відповідача про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено копію платіжної інструкції від 04.05.2023 про сплату 2684,0 грн. судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у справі №910/1294/23, ухвалено розгляд апеляційної скарги Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у справі № 910/1294/23 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулось до Господарського суду м.Києва з позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 1 076 090 635, 75 грн.

В той же час, Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про надання тлумачення пункту договору.

Судом зазначено, що з поданої позовної заяви вбачається, що вона підписана заступником директора з економіки Станіславом Совою, натомість серед документів, доданих до позовної заяви відсутні докази, які б станом на день подання позову до суду підтверджували повноваження Станіслава Сови, як представника Державного підприємства «Гарантований покупець».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву Державного підприємства «Гарантований покупець», подано без підтвердження повноважень представника позивача Станіслава Сови, а відповідно не доведено, що позовна заява підписана особою, яка має права її підписувати.

При цьому суд послався на правову позицію щодо обов`язку надання доказів на підтвердження повноважень керівника, викладену в ухвалі Верховного Суду від 11.04.2018 по справі №924/977/17.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного позивачем в апеляційній скарзі

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.

Подання позову включає в себе дії позивача (самостійно або через уповноважених представників) щодо його безпосереднього звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Частиною 2 ст.162 ГПК України передбачено, що позовна заява подається суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч.5 ст.164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Приписами ст.237 ЦК України визначається поняття та підстави представництва, відповідно до частин 1, 3 якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Документи, що посвідчують повноваження представників, і порядок їх оформлення визначаються ст.60 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З урахуванням положень Конституції України, з 01 січня 2020 року представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно прокурорами або адвокатами. Питання самопредставництва не закріплені у нормах Конституції України, але ці питання регламентовані положеннями відповідних кодексів.

Отже, представництво інтересів відповідача у цій справі може здійснювати адвокат як представник або керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції звертає увагу на те, що з урахуванням положень статті 56 Господарського процесуального кодексу України для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Аналогічні правові висновки, викладені в судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду, зокрема, у постанові від 02.07.2020 (пункти 26-28) у справі № 9901/39/20.

Зустрічну позовну заяву підписано заступником директора з економіки Державного підприємства "Гарантований покупець" Станіславом Совою.

Як вказує апелянт, зустрічна позовна заява подана у строк для подання відзиву, відзив та зустрічна позовна заява підписані заступником директора з економіки Станіславом Совою, на підтвердження чого до відзиву на позов долучено витяг з ЄДР щодо ДП «Гарантований покупець», відповідно до якого у заступника директора з економіки Станіслава Сови відсутні обмеження щодо повноважень вчиняти дії від імені юридичної особи, в тому числі підписувати договори.

Посилання на те, що вказаний витяг також було долучено до зустрічної позовної заяви, не узгоджується з матеріалами оскарження, що надійшли до суду апеляційної інстанції, проте це не перешкоджає встановленню відповідних обставин.

До апеляційної скарги подано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.01.2023.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Сова Станіслав Станіславович є особою, яка уповноважена представляти Державне підприємство "Гарантований покупець" (вчиняти дії від імені юридичної особи, в тому числі підписувати договори (обмеження відсутні).

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Таким чином, до Єдиного державного реєстру включається інформація щодо осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, та дані про наявність (відсутність) обмежень щодо представництва юридичної особи. Водночас, у законодавстві відсутня вимога щодо необхідності внесення до Єдиного державного реєстру переліку усіх повноважень таких осіб, які вони можуть вчиняти від імені юридичної особи.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.12.2020 у справі №905/2488/15.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Враховуючи, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань особою, уповноваженою представляти Державне підприємство "Гарантований покупець" є, крім інших, Сова Станіслав Станіславович, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що до зустрічної позовної заяви не додано доказів на підтвердження повноважень вказаної особи.

Суд не звернув уваги на те, що у вказаній інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зазначено про відсутність обмежень у Сови СС. щодо представництва юридичної особи відповідача.

Частиною 5 статті 174 ГПК України передбачено вичерпний перелік підстав, за яких суд може повернути матеріали позовної заяви в разі відсутності у позивача процесуальної дієздатності (здатності особи своїми діями здійснювати процесуальні права та нести обов`язки в господарському суді).

Наявність відповідного запису в Реєстрі щодо того, що Сова Станіслав Станіславович має повноваження вчиняти дії від імені апелянта, у тому числі підписувати договори тощо (обмеження відсутні), є належним та достатнім (достовірним) підтвердженням наявності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, в тому числі і для суду.

Враховуючи наведені обставини, наявні всі підстави вважати, що зустрічну позовну заяву підписано особою, яка має право її підписувати, а тому судом помилково повернуто матеріали зустрічної позовної заяви та не взято до уваги відкриті, доступні та достовірні відомості про повноваження особи, яка підписала зустрічну позовну заяву, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які розміщені на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

За наведених обставин, колегія суддів вважає наявними підстави для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки застосування у даному випадку положень пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України є безпідставним.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, матеріали оскарження підлягають передачі на розгляд до суду першої інстанції.

Під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 280, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у справі №910/1294/23 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 про повернення зустрічної позовної заяви у справі №910/1294/23 скасувати.

3.Матеріали оскарження у справі №910/1294/23 передати на розгляд до Господарського суду м.Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська