РІШЕННЯ

18 жовтня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/601/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Коляска І.І.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116

до відповідача Гримайлівської санаторної загальноосвітньої школи інтернату I-III ступенів Тернопільської обласної ради, вул. П. Орлика, 20, смт. Гримайлів, Тернопільська область, 48210

про стягнення 56 980, 06 грн заборгованості

За участі представників:

позивача: Пронюка В. Я.

відповідача: не прибув

В порядку ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Суть справи

01.09.2023 (згідно з наявною на конверті поштовою квитанцією) Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", далі - позивач, звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом Гримайлівської санаторної загальноосвітньої школи інтернату I-III ступенів Тернопільської обласної ради, далі відповідач, про стягнення заборгованості в загальній сумі 56 980, 06 грн, з яких: 52 061, 98 грн основна заборгованість, 4 627, 10 грн пеня, 290, 98 грн три проценти річних.

Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем умов Договору постачання природного газу №18-2470/22-БО-Т від 13.04.2023, зокрема в частині оплати вартості поставленого позивачем природного газу.

В підтвердження позовних вимоги до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії: Договору постачання природного газу №18-2470/22-БО-Т від 13.04.2023; заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу; акту приймання-передачі природного газу від 11.05.2023; акту звіряння розрахунків за період з 01.01.2023 по 31.05.2023; розрахунок заявлених до стягнення сум тощо.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 05.09.2023 головуючим суддею для розгляду справи №921/601/23 визначено суддю Гирилу І.М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/601/23; клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження задоволено частково; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання у справі № 921/601/23 призначено на 15:00 год. 02.10.2023; запропоновано учасникам справи надати/надіслати суду заяви по суті справи чи з процесуальних питань (при наявності).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.09.2023 задоволено заяву позивача б/н від 28.09.2023 (вх. № 7819 від 28.09.2023) про участь його повноважного представника - адвоката Пронюка В. Я. у судовому засіданні 02.10.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення vkz.court.gov.ua.

У судовому засіданні, яке відбулось 02.10.2023 в режимі відеоконференції за участі повноважного представника позивача, суд, враховуючи неявку відповідача, відклав розгляд справи №921/601/23 по суті на 09:05 год. 18.10.2023, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Відповідача про судове засідання 18.10.2023 повідомлено ухвалою від 02.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 13.10.2023 задоволено заяву позивача б/н від 12.10.2023 (вх. № 8209 від 12.10.2023) про участь його повноважного представника - адвоката Пронюка В. Я. у судовому засіданні 18.10.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення vkz.court.gov.ua.

Повноважний представник позивача в судове засідання 18.10.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції, прибув. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та посилаючись на долучені до матеріалів справи письмові докази.

Відповідач явки свого уповноваженого представника в судове засідання 18.10.2023 не забезпечив, жодних заяв по суті справи чи з процесуальних питань суду не надав, хоча про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення за №348 та №805 про вручення йому 13.09.2023 та 05.10.2023 ухвал суду від 06.09.2023 та від 02.10.2023.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приписами ст. 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Застосовуючи ст. 3 ГПК України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод" при розгляді даної справи, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Ст. 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За даних обставин, беручи до уваги закінчення визначених ст. 248 ГПК України строків розгляду спору, зважаючи на те, що явка відповідача не визнавалась судом обов`язковою, наявних у справі доказів достатньо для прийняття обґрунтованого рішення, справа розглядається без участі повноважного представника відповідача, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні доводи та пояснення повноважного представника позивача, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке.

13.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", як Постачальником, з однієї сторони, та Гримайлівською санаторною загальноосвітньою школою інтернатом I-III ступенів Тернопільської обласної ради, як Споживачем, з іншої сторони, укладено Договір постачання природного газу №18-2470/22-БО-Т (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природній газ), а Споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем для своїх власних потреб (п. 1.2 Договору).

П. 2.1 Договору сторони визначили обсяг природного газу на період з 01 квітня 2023 року по 30 квітня 2023 року (включно) в кількості 5 тис. куб. метрів.

Згідно з п. 2.4 Договору перегляд та коригування замовлених Споживачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися шляхом підписання Сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасного (до кінця відповідного розрахункового періоду) надавати Постачальнику для оформлення відповідну додаткову угоду на коригування замовлених обсягів за цим Договором.

В будь-якому випадку, обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до п. 3.5 цього Договору, вважається фактично використаним за цим Договором обсягом природного газу.

Відповідно до п. 3.1 Договору право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі.

Приймання-передачі газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 Договору).

Ціну природного газу та загальну вартість Договору сторони погодили у р. 4 Договору.

П. 5.1- 5.3 Договору сторони визначили, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер Договору є обов`язковим. Зміна Споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається Постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 календарних днів з дня надходження відповідних коштів на рахунок Постачальника.

Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору. Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови оплати Споживачем 100% вартості природного газу, замовленого на попередній розрахунковий період, та 100% оплати вартості фактично переданого природного газу у попередні розрахункові періоди.

П. 13.1 Договору визначено, що останній набирає чинності з 01 квітня і діє в частині поставки газу до 30 квітня 2023 р. включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Усі зміни і доповнення до цього Договору оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженими представниками Сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 13.4 та 13.5 цього Договору (п. 13.3 Договору).

Позивач стверджує, що на виконання умов укладеного правочину у квітні 2023 року він передав у власність відповідача природний газ в обсязі 3 145 куб. м на загальну суму 52 061, 98 грн. Однак, відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, вартість отриманого у квітні 2023 року природного газу не оплатив.

Наведені обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Матеріали справи свідчать про те, що укладений між сторонами у справі правочин за своєю правовою природою є договором поставки, згідно з яким, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, Правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Ч. 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно з п. 1 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827 "Про затвердження Правил постачання природного газу" (далі - Правила постачання природного газу) підставою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Ч. 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Ст. 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Факт передачі позивачем та прийняття відповідачем у квітні 2023 року природного газу в обсязі 3 145 куб. м на загальну суму 52 061, 98 грн підтверджено долученою до матеріалів справи належним чином засвідченою копією Акту приймання-передачі природного газу від 11.05.2023, підписаного повноважними представниками сторін та скріпленого печатками юридичних осіб без заперечень.

Докази належного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, своєчасного та повного проведення розрахунків за отриманий у квітні 2023 року природний газ в матеріалах справи відсутні.

Відповідач в судове засідання 18.10.2023 не прибув, не заперечив належними та допустимими доказами доводів позивача, як і не надав суду доказів добровільної оплати вартості поставленого позивачем у квітні 2023 року природного газу.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про стягнення з Гримайлівської санаторної загальноосвітньої школи інтернату I-III ступенів Тернопільської обласної ради 52 061 грн 98 коп. основного боргу підлягають до задоволення як правомірно заявлені, документально підтверджені та не заперечені відповідачем.

Поряд із цим, предметом судового розгляду у даній справі є вимоги ТзОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про стягнення з відповідача нарахованих за період з 16.06.2023 по 22.08.2023 пені в сумі 4 627, 10 грн та 3% річних в сумі 290, 98 грн.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три роценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу ст. 546-551 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч. 2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

У постанові від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19 Верховний Суд зазначив, що: "Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Як вже зазначалось вище, п. 5.1 Договору сторони визначили обов`язок Споживача оплатити 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу та провести остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Таким чином, для відповідача - Гримайлівської санаторної загальноосвітньої школи інтернату I-III ступенів Тернопільської обласної ради, останнім днем строку оплати вартості поставленого позивачем у квітні 2023 року природного газу є 15.06.2023.

В судовому засіданні встановлено, підтверджено матеріалами справи, що станом на 16.06.2023 заборгованість відповідача за поставлений позивачем у квітні 2023 року природний газ становила 52 061, 98 грн та станом на сьогоднішній день остання є не оплаченою.

П. 7.2 Договору передбачено, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

На підставі наведених норм чинного законодавства, зважаючи на допущену відповідачем прострочку в оплаті вартості отриманого у квітні 2023 року природного газу, з врахуванням встановленого умовами Договору терміну здійснення розрахунків, позивачем за період з 16.06.2023 по 22.08.2023 нараховано та заявлено до стягнення пеню в сумі 4 627, 10 грн, 3% річних в сумі 290, 98 грн.

Згідно з усталеною судовою практикою застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань "господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості".

Судом розглянуто проведені позивачем розрахунки заявлених до стягнення сум пені, 3 % річних та зважаючи на доведений матеріалами справи факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань по оплаті отриманого у квітні 2023 року природного газу, з врахуванням встановленого умовами Договору терміну здійснення розрахунку, в межах визначених позивачем періодів нарахувань, проведено перерахунок заявлених до стягнення сум.

Згідно з проведеним судом перерахунком нарахування 4 627 грн 10 коп. пені, 290 грн 98 коп. 3 % річних є обґрунтованим та правомірним, а позов в даній частині таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн 00 коп. суд покладає на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 73-74, 76-79, 86, 123, 129, 202, 232-233, 236-238, 240, 241, 248, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Гримайлівської санаторної загальноосвітньої школи інтернату I-III ступенів Тернопільської обласної ради, вул. П. Орлика, 20, смт. Гримайлів, Гусятинський район, Тернопільська область, 48210, ідентифікаційний код 05490926, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 42399676, 52 061 грн 98 коп. основного боргу, 4 627 грн 10 коп. пені, 290 грн 98 коп. 3% річних та 2 684 грн 00 коп. в повернення сплаченого позивачем судового збору.

3. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.10.2023.

Суддя І.М. Гирила