ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" жовтня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2215/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Гутниковій О.С.

розглянувши справу №916/2215/23

За позовом: Публічного акціонерного товариства МТБ БАНК (68003, Одеська обл., м.Чорноморськ, пр. Миру, 28; )

До відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю Амалтея Трейд (73000, м.Херсон, вул. Пилипа Орлика, 32; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 )

Про солідарне стягнення 256226,94 грн.

Представники:

Від позивача: Мирко Р.О., довіреність

Від відповідачів: не з`явились

Встановив: Публічне акціонерне товариство МТБ БАНК звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Амалтея Трейд, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №К06472/2020 від 30.10.2020р. станом на 13.02.2023р. у розмірі 309556,16 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.05.2023р. прийнято позовну заяву Публічного акціонерного товариства МТБ БАНК до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2215/23. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "26" червня 2023 р. о 09:30. Запропоновано відповідачам підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 26.06.2023р. о 09:30.

16.06.2023р. до суду позивачем було надано заяву про зменшення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів 256226,94 грн.

26.06.2023р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.08.2023р. о 16:00 (з урахуванням перебування судді Д`яченко Т.Г. з 28.06.2023р. по 28.07.2023р. у відпустці).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.06.2023р. повідомлено учасників справи №916/2215/23 про судове засідання, яке відбудеться "09" серпня 2023 р. о 16:00.

07.08.2023р до суду відповідачем - ОСОБА_1 було надано клопотання, відповідно до якого останній просив суд не розглядати справу та відкласти розгляд справи до закінчення воєнного стану.

Судом таке клопотання було залишено без задоволення, про що постановлено протокольну ухвалу.

09.08.2023р. у судовому засіданні було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 30.08.2023р. о 10:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.08.2023р. повідомлено учасників справи №916/2215/23 про судове засідання, яке відбудеться "30" серпня 2023 р. о 10:00.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.08.2023р. закрито підготовче провадження по справі №916/2215/23. Призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на "02" жовтня 2023 р. о 10:45. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 02.10.2023р. о 10:45.

02.10.2023р. у судовому засіданні було оголошено перерву по розгляду справи по суті до 23.10.2023р. о 11:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.10.2023р. повідомлено учасників справи №916/2215/23 про судове засідання, яке відбудеться "23" жовтня 2023 р. о 11:30.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідачами відзиву на позовну заяву не надано, відповідачі свого права на захист не використав, хоча відповідачів було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його адресу ухвал суду.

Однак кореспонденція суду повернулась без вручення із зазначенням поштової організації, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Господарський суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі №910/1487/20, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутній за вказаною адресою вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження №12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18.

У судові засідання представник відповідача не з`явився, про поважність причин відсутності суд не повідомляв, будь-яких клопотань чи заяв до господарського суду Одеської області від відповідача не надходило.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідачів, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 23.10.2023 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 24.10.2023р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

В обґрунтування поданого позову позивачем було зазначено суду, що 30.10.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Амалтея Трейд та Публічним акціонерним товариством МТБ БАНК був укладений Кредитний договір №К06472/2020 (далі - Кредитний договір), згідно з яким Позичальнику було надано кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії на суму 860000,00 грн. з оплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 17 % річних, комісії пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов цього Договору та кінцевим терміном погашення до 28.10.2022. Також, між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №1 від 29.10.2021 до Кредитного договору № К06472/2020 від « 30» жовтня 2020 року.

За поясненнями позивача, видача коштів за Кредитом відбувається траншами (частинами) на підставі письмових повідомлень (заявок) Позичальника, що є невід`ємною частиною цього Договору. Банк відкриває Позичальнику кредитну лінію, з 30.10.2020 по 29.10.2021 включно, з урахуванням умов п.п. 1.3.1., 2.5., 2.5.1. - 2.5.3. даного Договору, згідно з якими кінцевий термін погашення Кредиту може бути продовжений по 28.10.2022, у відповідності до графіку, передбаченого п. 2.5 Кредитного договору. Погашення Кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення, передбаченого п. 2.5 цього Договору, (п.1.1, 1.3 Кредитного договору).

Згідно п. 2.3 Кредитного договору, видача Кредиту відбувається шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника в національній валюті України (у гривні) у Банку, код Банку 328168, або за погодженням з Банком, на інший рахунок, зазначений Позичальником у повідомленні (заявці) на транш, яка подається відповідно до п. 1.1 даного Договору.

Як вказував позивач, свої зобов`язання щодо видачі Кредиту він виконав в повному обсязі відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується: меморіальним ордером № 40221428 від 30.10.2020, а також виписками по особовим рахункам Позичальника.

Відповідно до пункту 2.5 Кредитного договору, Позичальник зобов`язується повернути Банку Кредит не пізніше кінцевої дати, зазначеної у п. 1.3 цього Договору відповідно до графіку погашення, згідно з яким Кредит має бути погашений в повному обсязі до 28.02.2022. У разі непогашення заборгованості за Кредитом у передбачені графіком терміни, така заборгованість вважається простроченою.

Відповідно до пункту 2.6 Кредитного договору, нарахування Банком процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно, починаючи з дати виникнення фактичної заборгованості на позичковому рахунку, зазначеному у п.2.2 цього Договору, до дати повного погашення Кредиту. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

Проценти сплачуються Позичальником щомісяця в останній робочий день поточного місяця, і в день фактичного повного погашення Кредиту. У випадку не сплати Позичальником процентів у останній робочий день поточного місяця, вони вважаються простроченими у перший наступний за ним календарний день поточного місяця. Після закінчення передбаченого цим Договором строку кредитування, проценти, нараховані за період прострочення до фактичного погашення Кредиту, Позичальник сплачує в тому ж розмірі, що визначені п.1.1. цього Договору та у тому ж порядку, який визначений цим пунктом, а у разі дострокового повного погашення заборгованості за цим Договором - в день фактичного погашення Кредиту.

Відповідно до підпункту в) пункту 2.7 Кредитного договору, Позичальник сплачує Банку комісію за моніторинг кредиту та забезпечення в розмірі 3000,00 грн., що сплачується на транзитний рахунок, зазначений у п. 2.2 цього Договору, щорічно, починаючи з 2-го року від дати укладення цього Договору (в строк до 30.10.2021) та надалі в строк до 30-го жовтня кожного наступного року користування кредитним коштами.

Позивачем зазначалось суду, що виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором забезпечується, зокрема: порукою фізичної особи ОСОБА_2 на підставі укладеного з Банком Договору поруки № К06472/2020/S-1 від 30.10.2020; порукою фізичної особи ОСОБА_1 на підставі укладеного з Банком Договору поруки № К06472/2020/S-2 від 30.10.2020. У випадку порушення Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату Кредиту, процентів за користування Кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. За цими Договорами Поручитель поручаються перед Кредитором за виконання зобов`язань Боржника по всіх наданих Боржнику траншах за Кредитом (пункти 1.2 - 1.4 Договору поруки).

Відповідно до п. 5.1 Договору поруки, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє 120 місяців з дати набуття ними чинності.

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги позивачем було зазначено суду, що позичальником систематично порушуються умови Кредитного договору, в зв`язку з чим станом на 13.02.2023 заборгованість за Кредитним договором складала 309566,16 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 286666,72 грн.; заборгованості за простроченими відсотками - 19899,44 грн.; заборгованості за простроченими комісіями - 3000,00 грн.

Позивач пояснював суду, що він неодноразово намагався добровільно врегулювати питання погашення заборгованості, в тому числі й шляхом направлення вимоги за вих. №00/468-0/62.1 від 21.02.2023, яка була адресована Відповідачам. Вказана вимога була направлена 22.02.2023 засобами поштового зв`язку, що підтверджується описами вкладення у цінний лист та накладними за № 480, 472 та 464.

Однак, дана вимога залишилася без виконання, а всі спроби добровільно врегулювати питання погашення заборгованості для Банку виявилися марними, відповідачі ухиляються від вчинення будь-яких дій спрямованих на виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором, і станом на дату подання даного позову, зобов`язання за Кредитним договором є не виконаними, у зв`язку з чим Банк вимушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав.

Положеннями пункту 3.2.4 Кредитного договору передбачено, що Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобов`язань за цим Договором або при порушенні інтересів Банку за договорами, укладеними в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором.

Виконання Позичальником вимоги Банку щодо дострокового повернення суми Кредиту, сплати процентів за користування Кредитом, інших платежів відповідно до умов цього Договору повинно бути здійснено Позичальником протягом 30-ти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Банку.

Відповідно до пункту 3.2.5 Кредитного договору Банк має право стягнути з Позичальника прострочені платежі по сплаті Кредиту, процентів за користування Кредитом, комісій, при порушенні Позичальником строків та термінів, передбачених даним Договором. Враховуючи, що строк дії Кредитного договору встановлений до 28.10.2022 строк виконання всього зобов`язання є таким, що настав.

За час розгляду справи позивачем було надано заяву про зменшення позовних вимог та зазначено суду, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №К06472/2020 від 30 жовтня 2020 року, між позивачем та МПП «ТАЙФУН» було укладено Договір наступної застави транспортних засобів, що посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Волкодавом В.Г. від 30.10.2020, зареєстрований в реєстрі за № 2776 та предмет застави частково був знищений, а саме: Марка: SCHMITZ, модель: SPR 24, тип: бортовий тентований напівпричіп, рік випуску: 2007, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , колір: сірий; Марка: SCANIA, модель: R380, тип: сідловий тягач вантажний, рік випуску: 2007, реєстраційний номер: НОМЕР_5 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6 , колір: білий.

У зв`язку з зазначеним, згідно з Договором страхування № АМК-31/21 від 23.04.2021, від ТДВ СК «Кредо» надійшло страхове відшкодування за знищений сідловий тягач вантажний, марка: SCANIA, модель: R380, рік випуску: 2007, реєстраційний номер: НОМЕР_5 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_6 в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № К06472/2020 від 30 жовтня 2020 року у розмірі 37948,17 грн.

Згідно з Договором страхування № АМК-21/21 від 20.03.2021, від ТДВ СК «Кредо» надійшло страхове відшкодування за знищений бортовий тентований напівпричіп, марки SCHMITZ, модель: SPR 24, рік випуску: 2007, реєстраційний номер: НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № К06472/2020 від 30 жовтня 2020 року у розмірі 28928,08 грн.

Таким чином, як пояснював позивач, розмір заборгованості є зменшеним на суму отриманого Банком страхового відшкодування, у зв`язку з чим виникає необхідність в зменшенні позовних вимог Банку.

Окрім зазначеного, позивач вказував, що пред`являючи позовні вимоги, Банк обраховував заборгованість станом на 13.02.2023, однак, нараховані відсотки банк вимагав стягнути до 22.09.2022, йдучи на зустріч позичальнику, місце знаходження якого було раніше на тимчасово окупованій. Зазначене вбачається з розрахунку заборгованості, наданого до суду та відповідних виписок. Враховуючи те, що Банк має право до моменту пред`явлення позову до суду чи до моменту пред`явлення вимоги про погашення заборгованості нараховувати відсотки, банком донараховано відсотки до 31.12.2022.

У зв`язку з вищевикладеним позивачем було надано до суду уточнений розрахунок заборгованості та відповідно до вказаної заяви позивач уточнив свої позовні вимоги, з урахуванням яких заборгованість позичальника з урахуванням нарахованих відсотків до 31.12.2022 та погашень станом на 02.06.2023 за Кредитним договором № № К06472/2020 від 30 жовтня 2020 року складає 256226,94 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є, зокрема, забезпечення гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів кожного.

Згідно ст.4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Частиною 1 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, 30.10.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Амалтея Трейд та Публічним акціонерним товариством МТБ БАНК був укладений Кредитний договір № К06472/2020. Також, між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1 від 29.10.2021 до Кредитного договору № К06472/2020 від « 30» жовтня 2020 року.

Частина 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст.1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Пунктом 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивачем було виконано зобов`язання за Кредитним договором №К06472/2020 від 30.10.2020р. щодо перерахування кредитних коштів позичальнику в передбаченому договорами розміру, що підтверджується встановленими судом обставинами, проте, в порушення договірних зобов`язань, Товариством з обмеженою відповідальністю Амалтея Трейд не було виконання належним чином та в повному обсязі зобов`язання за Кредитним договором № К06472/2020 від 30.10.2020р. та заборгованість не була сплачена.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Амалтея Трейд прийнятих на себе зобов`язань за умовами Кредитного договору № К06472/2020 від 30.10.2020р., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором № К06472/2020 від 30.10.2020р. у розмірі 256226,94грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Судом з`ясовано, що виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором забезпечується, зокрема: порукою фізичної особи ОСОБА_2 на підставі укладеного з Банком Договору поруки № К06472/2020/S-1 від 30.10.2020; порукою фізичної особи ОСОБА_1 на підставі укладеного з Банком Договору поруки №К06472/2020/ S-2 від 30.10.2020.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою і заставою. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України, разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, враховуючи положення договорів поруки суд вказує, що обов`язок зі сплати заборгованості по кредитному договору наявний як у Товариства з обмеженою відповідальністю Амалтея Трейд так і у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовної заяви з солідарним стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю Амалтея Трейд, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором № К06472/2020 від 30.10.2020р. у розмірі 256226,94грн., що становить тіло кредиту.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, враховуючи висновки пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", викладені у абз.3 п.4.1 постанови від 21.02.2013 р. № 7 (із змінами) стосовно того, що солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, судовий збір у сумі 3843,40грн., покладається на відповідачів в рівних частинах на кожного.

Суд зазначає, що питання щодо повернення надлишково сплаченого судового збору буде вирішено судом, після подання позивачем відповідного клопотання до суду.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Публічного акціонерного товариства МТБ БАНК задовольнити повністю.

2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Амалтея Трейд (73000, м.Херсон, вул. Пилипа Орлика, 32; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства МТБ БАНК (68003, Одеська обл., м.Чорноморськ, пр. Миру, 28; ) заборгованість за Кредитним договором №К06472/2020 від 30.10.2020р. у розмірі 256226 (двісті п`ятдесят шість тисяч двісті двадцять шість) грн. 94 коп.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Амалтея Трейд (73000, м.Херсон, вул. Пилипа Орлика, 32; ) на користь Публічного акціонерного товариства МТБ БАНК (68003, Одеська обл., м.Чорноморськ, пр. Миру, 28; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1281 (одна тисяча двісті вісімдесят одну) грн. 13 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства МТБ БАНК (68003, Одеська обл., м.Чорноморськ, пр. Миру, 28; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1281 (одна тисяча двісті вісімдесят одну) грн. 13 коп.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства МТБ БАНК (68003, Одеська обл., м.Чорноморськ, пр. Миру, 28; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1281 (одна тисяча двісті вісімдесят одну) грн. 14 коп.

Повний текст рішення складено 24 жовтня 2023р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко