РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.10.2023Справа № 910/10754/23

За позовом Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної допомоги медико-санітарної допомоги №1» Шевченківського району міста Києва (01054, м. Київ, вул. Хмельницького Богдана , буд. 37, )

До Українського інституту підвищення кваліфікації працівників телебачення, радіомовлення і преси (УКРТЕЛЕРАДІОПРЕСІНСТИТУТ) (01054, м. Київ, вул. Хмельницького Богдана, буд. 46, код ЄРДПОУ: 16292565)

про стягнення 54 925,10 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної допомоги медико-санітарної допомоги №1» Шевченківського району міста Києва звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Українського інституту підвищення кваліфікації працівників телебачення, радіомовлення і преси про стягнення 54 925,10 грн. основного боргу.

Також заявник просить судові витрати покласти на відповідача

10.07.2023 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 02.06.2023 для усунення недоліків позовної заяви.

17.07.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки, встановлені ухвалою суду від 02.06.2023.

20.07.2023 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/10754/23 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.08.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

17.08.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив на позов, в якій він підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

31.01.2023 між Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної допомоги медико-санітарної допомоги №1» Шевченківського району міста Києва (позивач) та Українським інститутом підвищення кваліфікації працівників телебачення, радіомовлення і преси (відповідач) укладено Договір №10 про відшкодування витрат (надалі - Договір), згідно пункту 1.1. якого відповідач зобов`язується щомісячно відшкодовувати позивачу вартість спожитої теплової енергії у гарячій воді/парі, з урахуванням показників приладів обліку.

Згідно пункту 1.2. Договору - загальна сума Договору на 2023 рік становить: 281752 грн 3 коп. (Двісті вісімдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят дві грн. 30 коп.) в т.ч. ПДВ 46 958 грн 72 коп.

Згідно пункту 1.3 Договору - ціна Договору визначається на підставі тарифів КП «Київтеплоенерго» на теплову енергію, які на час його укладення становлять 2 450,02 грн. з ПДВ за 1 Гкал.

Згідно пункту 2.3 Договору, у зв`язку із застосуванням щомісячної системи відшкодування вартості Поставленої теплової енергії за цим Договором, «Інститут» зобов`язується вносити платежі не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунками. Позивач стверджує, що у березні та квітні 2023 року відповідач не виконав пункт 3.1 Договору, в якому відповідач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки за Поставлену теплову енергію у гарячій воді/парі на умовах та порядку передбаченому Договором на загальну суму 54 925, 10 грн.

2. Предмет позову.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення основної заборгованості за поставлену теплову енергію у березні - квітні 2023 року у розмірі 54 925,10 грн.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої теплової енергії у період з березня по квітень 2023 року в обсязі 54 925, 10 грн згідно підписаних між сторонами Актів про надання послуг №144 від 31.03.2023 та №190 від 28.04.2023.

Позивач стверджує, що він звертався до відповідача із листом від 16.05.2023 №177/02 про необхідність погашення боргу на суму 54 925, 10 грн . У відповідь на такий лист, відповідач листом від 24.05.2023 №96 гарантував оплату боргу до початку наступного опалювального сезону, але позивач не має можливості зволікати зі стягненням з відповідача суми виниклої основної заборгованості та у відповіді на відзив позивач відхиляє пропозицію відповідача щодо укладення договору про реструктуризацію.

4. Доводи відповідача щодо суті позовних вимог.

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що він визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить позивача, у зв`язку з відсутністю коштів та неспроможністю виконати оплату боргу у повному обсязі, а також відповідно до пункту 28 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» від 3 жовтня 2007 р. №1198, розглянути можливість укладення договору про реструктуризацію заборгованості за використану теплову енергію на термін 4 місяці - з серпня по листопад 2023 року.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на таке ключове питання: чи були порушені відповідачем обов`язки по своєчасній оплаті за поставлену теплову енергію у березні та квітні 2023 у відповідності до умов Договору № 10 про відшкодування витрат від 31.01.2023?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті внормовано, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1, 2 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України вказано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як підтверджено матеріалами справи, 31.01.2023 сторони уклали Договір про відшкодування витрат за споживання теплової енергії № 10 за умовами якого позивач має право отримувати вартість послуг по відшкодуванню на умовах та в порядку передбаченому Договором, а відповідач зобов`язався щомісячно відшкодувати позивачу вартість спожитої теплової енергії у гарячій воді/парі, з урахуванням показників приладів обліку.

Згідно пункту 2.3. Договору - відповідач зобов`язувався вносити платежів не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Згідно наявних в матеріалах справи Актів про надання послуг №144 від 31.03.2023 на суму 28 287, 10 грн з ПДВ та №190 від 28.04.2023 на суму 26 638, 00 грн з ПДВ, вбачається, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачеві в порядку передбаченому пунктом 2.3. Договору вартість витрат позивача на теплопостачання за березень та квітень 2023 загальною вартістю 54 925, 10 грн.

Акти про надання послуг №144 від 31.04.2023 та №190 від 28.04.2023 підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень відповідача щодо кількості та обсягу витрат позивача на теплопостачання у спірний період.

Частиною 1 статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини 1 статті 530, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте відповідач всупереч встановлених умов не здійснив оплату (не відшкодував вартість витрат на теплопостачання) до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим щодо спірних періодів березня та квітня 2023 року у сукупному розмірі 54 925, 10 грн згідно Актів про надання послуг №144 від 31.03.2023 та №190 від 28.04.2023.

Матеріали справи не містять доказів часткового або повного відшкодування відповідачем вартості витрат позивача на теплопостачання у спірні періоди.

У своєму відзиві відповідач зазначив, що він визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Згідно частини 4 статті 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, сума боргу відповідача у розмірі 54 925,10 грн (за березень - 28 287,10 грн, за квітень - 26 638,00 грн) є підтвердженою, а отже позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

6. Розподіл судових витрат.

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684, 00 грн.

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що у спорах, що виникають при виконання договорів, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, суд задовольнив позовні вимоги позивача, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Шевченківського району міста Києва до Українського інституту підвищення кваліфікації працівників телебачення, радіомовлення і преси про стягнення 54 925,10 грн - задовольнити.

2. Стягнути з Українського інституту підвищення кваліфікації працівників телебачення, радіомовлення і преси (УКРТЕЛЕРАДІОПРЕСІНСТИТУТ) (01054, м. Київ, вул. Хмельницького Богдана, буд. 46, код ЄРДПОУ: 16292565) на користь Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» Шевченківського району міста Києва (01054, м. Київ, вул. Хмельницького Богдана , буд. 37, ) 54 925 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн 10 коп. - основного боргу, 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко-Легких