ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24 жовтня 2023 р. Справа № 902/633/23

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Марущак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" (ідент. код 38611781)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (ідент. код 37257648)

про банкрутство

за участю представників:

ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп": Станков С.С.

боржника - ТОВ "Терра Крафт": Оніщук Є.О.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває справа № 902/633/23 за заявою ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" про банкрутство ТОВ "Терра Крафт".

Ухвалою від 14.08.2023 року відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Терра Крафт". Введено процедуру розпорядження майном боржника. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Юринця А.В. Призначено попереднє засідання у справі №902/633/23 на 07.11.2023 року.

17.08.2023 року оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі №902/633/23 про банкрутство ТОВ "Терра Крафт" та встановлено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника: протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

11.09.2023 року до суду від ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" надійшла заява б/н від 06.09.2023 року (вх. № 01-36/938/23) про визнання кредиторських вимог до боржника в розмірі 7 940 202,96 грн у справі № 902/633/23.

Ухвалою від 14.09.2023 року вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.10.2023 року - 10:30 год.

Ухвалою від 19.09.2023 року задоволено заяву арбітражного керуючого Юринця А.В. про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалено забезпечити участь арбітражного керуючого Юринця А.В. у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 902/633/23, яке призначено на 24.10.2023 року о 10:30 год., в приміщенні Господарського суду Вінницької області, з використання підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою від 29.09.2023 року задоволено заяву ТОВ "Терра Крафт" та заяву представника ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалено: забезпечити участь представника ТОВ "Терра Крафт" адвоката Оніщука Є.О. у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, які призначено на 10.10.2023 об 11:30 год., 18.10.2023 року о 10:30 год., 18.10.2023 року об 11:00 год., 18.10.2023 року об 11:30 год., 24.10.2023 о 10:30 год., 06.11.2023 року о 10:30 год., 07.11.2023 року о 14:30 год. та у всіх наступних судових засіданнях у справі № 902/633/23, в приміщенні Господарського суду Вінницької області, з використання підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС; забезпечити участь представника ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" адвоката Станкова С.С. у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке призначено на 24.10.2023 року о 10:30 год. та у всіх наступних судових засіданнях у справі №902/633/23, в приміщенні Господарського суду Вінницької області, з використання підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

В судове засідання на визначену дату з`явились представники заявника та боржника. Арбітражний керуючий та інші учасники провадження у даній справі правом участі в судовому засіданні не скористались.

Натомість, судом встановлено, що 25.09.2023 року до суду від представника боржника надійшов відзив б/н від 23.09.2023 року на заяви про грошові вимоги кредиторів до боржника, в якому зазначено, окрім іншого, про визнання заявлених ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" додаткових кредиторських вимог в повному обсязі.

03.10.2023 року до суду від арбітражного керуючого Юринця А.В. надійшли відомості № 29/09-23-1 від 29.09.2023 року про результати розгляду вимог кредиторів боржника, в якому, окрім іншого, зазначено про визнання вимог ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" в повному обсязі.

Так, в ході розгляду справи представник ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" надав пояснення щодо обставин, наведених у кредиторській заяві, підтримав її вимоги та просив задоволити.

Представник боржника не заперечив щодо задоволення кредиторської заяви ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп".

Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши заяву ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" про визнання кредиторських вимог до боржника у справі №902/633/23, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив наступне та дійшов такого висновку.

Так, за змістом заяви та наявних матеріалів справи, вбачається, що ухвалою суду від 14.08.2023 року було відкрито провадження у справі № 902/633/23 про банкрутство ТОВ "Терра Крафт". Визнано вимоги кредитора - ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" до ТОВ "Терра Крафт" в розмірі: 7 617 258,39 грн. сума основного боргу за договором поставки №03/03-2022-Н від 03.03.2022 року; 1 885 687,90 грн. інфляційні збитки - четверта черга; 26 840,00 грн. судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

При цьому, оскільки згідно ст. 1 КУзПБ до складу грошових зобов`язань боржника, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, вимоги до боржника в розмірі 5 198 021,56 грн. пені, судом на момент відкриття провадження у даній справі - не розглядалися.

Водночас, Господарським судом Вінницької області роз`яснено, що "кредитор не позбавлений права звернутись до суду з відповідною заявою про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 5 198 021,56 грн. пені, після відкриття провадження у даній справі.".

Крім того, Кредитором при нарахуванні процентів помилково за основу взято 35% річних, а не 13,5% річних як це передбачено п. 4.4. договору, а судом відмовлено у визнанні нарахованих процентів річних.

Тому, ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" вважає за необхідне звернутися із заявою про грошові вимоги, які складаються з нарахованих на дату відкриття провадження у справі про банкрутство пені та процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Так, як вже зазначено вище, в ухвалі від 14.08.2023 року судом встановлено існування основного грошового зобов`язання боржника в сумі 7 617 258,39 грн., яке виникло між Кредитором і Боржником на підставі укладеного Договору поставки №03/03-2022-Н від 03.03.2022 року (далі - Договір).

З урахуванням приписів ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України та ст. 1 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні втрати та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Враховуючи умови щодо строків розрахунків, систематичність поставки товару по договору та частковий розрахунок за поставлений товару, для нарахування штрафних санкцій за прострочення оплати поставленого товару, використовувались періоди прострочки оплати, зменшення суми простроченого боргу та існування прострочки оплати товару, згідно наведеної у заяві таблиці.

При цьому, здійснюючи нарахування, Кредитором враховано положення п. 4.4. договору, відповідно до якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань здійснюється за весь час прострочення без обмеження, передбаченого ст. 232 Господарського кодексу України.

У відповідності з п. 4.4. договору, Покупець за Даним Договором несе наступну відповідальність:

- за порушення терміну оплати товару сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки оплати від вартості не оплаченого рахунку, яка нараховується протягом всього періоду прострочки та необмежена періодом нарахування, що встановлений ст. 232 Господарського кодексу України.

- у разі, прострочення оплати Покупцем Товару за цим Договором більше 10 (десять) календарних днів він додатково сплачує Продавцеві 13,5 (тринадцять цілих і п`ять десятих) відсотків річних від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати.

З урахуванням наведених вище періодів та розміру прострочених зобов`язань, здійснено нарахування пені за наступною формулою: (Сума Пені) = (Борг) х (Облікова ставка НБУ х 2) / 365 днів х (Кількість календарних днів прострочення), а саме за період з 20.04.2022 року по 14.08.2023 року, всього 6 250 247,09 грн., згідно наведеного у заяві розрахунку.

Крім пені, Кредитор має право на стягнення з Боржника процентів річних згідно п. 4.4. договору та ст. 625 ЦК України, оскільки пеня є одним з видом забезпечення виконання зобов`язання, проценти річних спеціальним видом відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Розрахунок 13,5% річних здійснено за наступною формулою: (СОБ х 13,5 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів, де

СОБ - сума простроченого основного боргу;

13,5 - розмір процентів;

КДП - кількість календарних днів прострочення;

КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти.

Відповідно, розмір річних за період з 20.04.2022 року по 14.08.2023 року становить 1 684 587,87 грн. згідно наведеного у заяві розрахунку.

Відтак, крім визнаних грошових вимог ухвалою від 14.08.2023 року, грошові вимоги ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" до Боржника також становлять 7 940 202,96 грн., з яких: 1 684 587,87 грн. процентів річних - четверта черга; 6 250 247,09 грн. пені - шоста черга; 5 368,00 грн. - судового збору за подання даної заяви - перша черга.

Також у заяві кредитором повідомлено, що вимоги до боржника не забезпечені заставою.

Враховуючи викладене, заявник просить суд визнати грошові вимоги до боржника в розмірі 7 940 202,96 грн., з яких: 1 684 587,87 грн. процентів річних, 6 250 247,09 грн. пені та 5 368,00 грн. - судового збору за подання даної заяви.

Також, суд зазначає, що на момент розгляду справи, до суду не надано доказів щодо погашення боржником згаданої заборгованості перед заявником або ж доказів в спростування заявлених вимог.

При цьому, як зазначено вище, згідно поданих раніше до суду відзиву боржника та повідомлення арбітражного керуючого, заявлені ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" додаткові вимоги визнаються в повному обсязі.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами ст. 1 КУзПБ, грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, як встановлено судом при постановленні ухвали від 14.08.2023 року у даній справі, 03.03.2022 року між ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" (Постачальник) та ТОВ "Терра Крафт" (Покупець) укладено договір поставки № 03/03-2022-Н, за яким заборгованість боржника перед кредитором становить 7 617 258,39 грн.

При цьому, в зв`язку з неналежним виконанням боржником умов договору, кредитором було нараховано за період з 20.04.2022 року по 14.08.2023 року: 1 684 587,87 грн. процентів річних та 6 250 247,09 грн. пені.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Пунктом 2.1. договору сторони обумовили, що оплата за Товар здійснюється на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки Товару, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними на Товар.

Датою проведення оплати вважається дата зарахування банком грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (п. 2.2.).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 ГК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п. 4.2. договору, Покупець за Даним Договором несе наступну відповідальність:

- за порушення терміну оплати товару сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки оплати від вартості не оплаченого рахунку, яка нараховується протягом всього періоду прострочки та необмежена періодом нарахування, що встановлений ст. 232 Господарського кодексу України;

- у разі, прострочення оплати Покупцем Товару за цим Договором більше 10 (десять) календарних днів він додатково сплачує Продавцеві 13,5 (тринадцять цілих і п`ять десятих) відсотків річних від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати.

Дослідивши та перевіривши розрахунок заявлених ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" до визнання вимог до Боржника в частині нарахування зазначених вище сум пені та процентів річних, суд дійшов висновку, що ці кредиторські вимоги відповідають умовам договору та розрахунок яких є арифметично правильним.

Згідно ч.ч 1, 2, 4, 6 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" б/н від 06.09.2023 року про визнання кредиторських вимог до боржника у справі № 902/633/23, подана в межах строку встановленого КУзПБ, а тому заявлені кредиторські вимоги до Боржника в розмірі 7 934 834,96 грн., з яких: 1 684 587,87 грн. процентів річних та 6 250 247,09 грн. пені - є конкурсними, підтверджені належними письмовими доказами та підлягають визнанню у повному обсязі, з віднесенням їх до відповідних черг згідно положень ст. 64 КУзПБ.

Також, підлягають визнанню вимоги Кредитора у розмірі 5 368,00 грн - судового збору за подання заяви про визнання кредитором.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 45, 64 КУ з процедур банкрутства, ст. ст. 2, 3, 18, 73-79, 86, 234-236 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" б/н від 06.09.2023 року про визнання кредиторських вимог до боржника у справі № 902/633/23.

2. Визнати вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" (пр.Гагаріна, буд. 12-А, офіс 413, м. Одеса, 65039; ідент. код 38611781) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (вул. Миру, буд. 105 В, с.Голодьки, Хмільницький район, Вінницька обл., 22064; ідент. код 37257648) в розмірі: 7 934 834,96 грн., з яких: 1 684 587,87 грн. процентів річних (четверта черга задоволення), 6 250 247,09 грн. пені (шоста черга задоволення); а також та 5 368,00 грн. - судового збору за подання заяви про визнання кредитором у справі №902/633/23 (перша черга задоволення).

3. Арбітражному керуючому (розпоряднику майна) Юринцю А.В. внести відповідні кредиторські вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Терра Крафт".

4. Повідомити учасників справи, що з 18.10.2023 року вступили в дію зміни до Господарського процесуального кодексу України, внесені ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документам" № 3200-IX від 29.06.2023 року.

Зокрема в ч. 6 ст. 6 ГПК України визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи до електронних кабінетів ЄСІТС та на електронні поштові адреси: арбітражному керуючому Юринцю А.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ; представнику ТОВ "Терра Крафт" адвокату Оніщуку Є.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; представнику ТОВ "Агрокрафт-Хатценбіхлер Груп" адвокату Станкову С.С. - ІНФОРМАЦІЯ_5; ТОВ "Заможне-Агро" - ; ТОВ "Кантарелл Україна" - ; ГУ ДПС у Вінницькій області - , ; ТОВ "Науково-Виробнича Фірма "БТУ-Центр" - ; представнику ТОВ "Науково-Виробнича Фірма "БТУ-Центр" - адвокату Василяку Р.О. - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ч. 6 ст. 45 КУ з процедур банкрутства, ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи