ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" жовтня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/133/20
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши зареєстровану 13.10.2023 р. за вх. № 2-1559/23 (вих. № 303/36/530 від 13.10.2023 р.)

заяву Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України

про зміну способу або порядку виконання судового рішення

по справі № 916/133/20

за позовом Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМСТРОЙ"

про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.09.2020 р. позовні вимоги Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України задоволено;

зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРПРОМСТРОЙ" (67832, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Промислова, будинок 10, квартира 9; ) виконати роботи визначені Актом контрольного обміру від 30.11.2018р. в рамках Договору підряду на роботи з реконструкції будівлі №507 під 45-квартирний житловий будинок: Одеська область, місто Подільськ, вул. Армійська, (шифр Б/Ш) від 28.12.2015р. №303/36/373 УКБ, в строк до 30.06.2020р.

02.10.2020 р. Господарським судом Одеської області видано відповідний наказ про примусове виконання судового рішення.

13.10.2023 р. Південне Управління капітального будівництва Міністерства оборони України звернулось до господарського суду із заявою про зміну способу або порядку виконання судового рішення, в якому просить змінити порядок і спосіб виконання рішення Господарського суду Одеської області від 01.09.2020 р. по справі № 916/133/20, постановивши ухвалу про стягнення 5896824,10 грн.

Обґрунтовуючи підстави звернення із відповідною заявою, посилається на те, що до відділу державної виконавчої служби надійшов лист відповідача стосовно того, що його директор призваний до лав ЗСУ України як і багато інших робітників; 11.08.2018 р. сторонами укладено додаткову угоду до договору, збільшено вартість договірної ціни до 17721054,90 грн та гарантії Відповідача за виконання свої зобов`язань до 354421,10 грн; підписуючи 30.11.2018 р. акт виконаних робіт форми КБ-2В сторонами визначена вартість робіт, яку Відповідач має виконати у розмірі 5632403,00 грн. З огляду на тривале невиконання Відповідачем своїх зобов`язань Позивачу завдано збитки у розмірі 5896824,10 грн (5632403,00 грн дебиторська заборгованість та 354421,10 грн гарантій Відповідача за виконання свої зобов`язань).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.10.2023 р. прийнято заяву Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України до розгляду та призначено судове засідання на 23.10.2023 р.

У призначене на 23.10.2023 р. судове засідання представники сторін не з`явились. Повідомлялись у передбачений ГПК України спосіб, в т.ч. заявник шляхом надсилання ухвали на адресу електронної пошти, зазначену безпосередньо в заяві.

Відповідно до частини 2 статті 331 ГПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п.40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, №22774/93, п.74, ECHR 1999-V).

У відповідності до статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За частиною 3 статті 33 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України Про виконавче провадження під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

У відповідності до пункту 6 частини 1 статті 37 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, особа, яка подала заяву про зміну способу і порядку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас суд враховує, що відповідно до роз`яснень, наданих в пункті 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Враховуючи викладене, проаналізувавши наявні матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами наявності обставин для задоволення поданої заяви, зміни способу або порядку виконання рішення суду у справі № 916/133/20, як то матеріали виконавчого провадження або інші докази, з яких можливо встановити відсутності можливості у Відповідача виконати зобов`язання.

Окрім того, господарський суд звертає увагу заявника на те, що зміна способу виконання рішення не передбачає стягнення збитків, а виключно стосується зміни способу виконання.

Відповідно до частини 7 статті 331 ГПК України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст.ст.233,234,235,331 Господарського процесуального кодексу України,

суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви (зареєстрована 13.10.2023 р. за вх. № 2-1559/23 (вих. № 303/36/530 від 13.10.2023 р.)) Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України про зміну способу або порядку виконання судового рішення по справі № 916/133/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено 30 жовтня 2023 р.

Суддя С.Ф. Гут