ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2023 р. Справа№ 910/8659/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Тищенко А.І.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Гончаренка О.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 24.10.2023 у справі №910/8659/23 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2023, повний текст якої складений 06.09.2023,

у справі № 910/8659/23 (суддя Демидов В.О.)

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1

до ІНФОРМАЦІЯ_2

про виконання зобов`язань

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/8659/23 задоволено заяву ІНФОРМАЦІЯ_2 про залишення позову без розгляду та залишено без розгляду позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про виконання зобов`язань.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що:

- предметом позову у цій справі є позовні вимоги про зобов`язання відповідача виконати умови укладеного між сторонами договору поставки НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме зобов`язати прийняти залишок товару (ІНФОРМАЦІЯ_4;

- у спірному договорі (п.п. 10.4-10.8) сторони погодили, що усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього Договору або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Міжнародному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом. Місцем проведення засідання арбітражного суду є місто Київ, Україна. Арбітражний суд складається з одного арбітра. Мова арбітражного розгляду - англійська. Рішення арбітражного суду є остаточним і обов`язковим для обох сторін. Рішення арбітражного суду визначатиме обов`язок сторін щодо витрат, які вони несуть у зв`язку із арбітражним розглядом;

- наявна у спірному договорі арбітражна угода не визнана недійсною, не втратила чинності та може бути виконана;

- враховуючи, що 17.07.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 було подано до суду заперечення проти вирішення спору в Господарському суді міста Києва, яке викладено в заяві про залишення позову без розгляду, з урахуванням існування арбітражної угоди, яка є дійсною, чинною та виконуваною, спір у справі №910/8659/23 відноситься до компетенції арбітражу, а відтак позов ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про виконання зобов`язань підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, згідно з якою суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Судом першої інстанції зауважено на тому, що пунктом 10.4 спірного договору передбачено, що усі спори підлягають вирішенню у Міжнародному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом, проте назва арбітражної установи, яка міститься у договорі, містить помилку у назві арбітражу, а саме відсутнє слово «комерційний», проте оскільки у п. 10.5 - 10.7 спірного договору сторони визначили місце проведення засідання арбітражного суду - місто Київ, Україна, арбітражний суд складається з одного арбітра, мова арбітражного розгляду - англійська, суд дійшов висновку, що умови в арбітражній угоді дозволяють встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи та регламенту, за яким має здійснюватися арбітражний розгляд.

Крім того, вказаною ухвалою суд першої інстанції, встановивши, що у поданих позивачем запереченнях проти заяви відповідача про залишення позову без розгляду, позивач доповнив позов немайновою вимогою про визнання недійсною арбітражної угоди (застереження) викладеної в п. 10.3 договору поставки НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 за подання якої позивач мав сплатити судовий збір в сумі 2 684,00 грн., проте вказаного позивачем зроблено не було, що свідчить про те, що вказану заяву подано без додержання вимог ч.ч. 1, 2 ст. 170 ГПК України, на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України, повернув без розгляду заперечення позивача щодо визнання недійсною арбітражної угоди (застереження), викладеної в п. 10.3 договору поставки НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/8659/23, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У апеляційній скарзі апелянт зазначив про те, що оскаржувана ухвала ухвалена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на те, що:

- спір сторін не може бути переданий на розгляд арбітражного суду, так як відповідачем у спорі є ІНФОРМАЦІЯ_2, а предметом поставки за спірним договором є ІНФОРМАЦІЯ_5, а відтак, відповідно до положень ч. 5 ст. 30 ГПК України, спір має розглядатися місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на міста Київ, тобто Господарським судом міста Києва;

- суд першої інстанції незаконно залишив без розгляду клопотання позивача про визнання недійсним арбітражного застереження, так як за змістом положень п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України питання про недійсність/дійсність арбітражної угоди має вирішуватись судом не як окрема позовна вимога (з обов`язком сторони сплачувати судовий збір), а як питання процесуального характеру до початку розгляду справи по суті.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2023, справу № 910/8659/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А..

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що у даному випадку унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування матеріалів даної справи у суду першої інстанції та відкладення вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 у Господарського суду міста Києва витребувано матеріали справи № 910/8659/23, а також відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 910/8659/23.

25.09.2023 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження по даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/8659/23, розгляд апеляційної скарги призначено на 24.10.2023 о 10:15 год.

10.10.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач, з посиланням на те, що:

- позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про зобов`язання прийняти вказаний товар після того як отримав претензію від відповідача про оплату штрафних санкцій за порушення ним умов спірного договору, а спірний договір було розірвано у зв`язку із невиконанням позивачем його умов, що свідчить про те, що справа № 910/8659/23 була ініційована позивачем з метою неправомірно спробувати зобов`язати відповідача прийняти неякісний товар та затягнути процес стягнення штрафних санкцій з позивача;

- оскільки спір виник з договору, який є зовнішньоекономічним договором поставки товарів, і комерційне підприємство позивача знаходиться за кордоном (АДРЕСА_1), сторони договору правомірно домовились у арбітражному застереженні про те, що всі спори за таким договором підлягають вирішенню у МКАС при ТПП України, адже за змістом положень ч. 2 ст. 1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», Положення про Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України, а також Регламенту МКАС при ТПП України до міжнародного комерційного арбітражу можуть за угодою сторін передаватися, зокрема, спори з договірних та інших цивільно-правових відносин, що виникають при здійсненні зовнішньоторговельних та інших видів міжнародних економічних зв`язків, якщо комерційне підприємство хоча б однієї із сторін знаходиться за кордоном;

- із загального правила, встановленого ч. 6 ст. 4 ГПК України, щодо можливості передачі спору на розгляд міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін, існують винятки (неарбітрабельні спори), проте перелік таких спорів встановлений не у ч. 5 ст. 30 ГПК України (як помилково вважає позивач), а у пп. 1-3 ч. 1 ст. 22 ГПК України. В свою чергу, справи у яких міністерство є учасником (в тому числі відповідачем), а також справи, матеріали яких містять державну таємницю (матеріали цієї справи не містять її), не належать до переліку неарбітрабельних спорів, закріпленого у пп. 1-3 ч. 1 ст. 22 ГПК України;

- стаття 30 містяться в параграфі 3 «Територіальна юрисдикція (підсудність)» глави 2 розділу I ГПК України. Вказана стаття застосовуються виключно у тих випадках, коли спори підсудні господарським судам, і встановлюють розподіл справ між місцевими господарськими судами залежно від території. Тобто стаття 30 ГПК України передбачає правила визначення територіальної підсудності одному господарському суду порівняно з іншими господарськими судами в рамках господарського судочинства, а не визначає які спори є неарбітрабельними;

- перелік справ з іноземним елементом, у яких підсудність судам України є виключною, визначений ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право», яка іменується «Виключна підсудність», проте серед вказаного переліку немає справ, в яких міністерство є учасником (в тому числі відповідачем), а також справ, матеріали яких містять державну таємницю (матеріали цієї справи не містять державну таємницю);

- матеріали справи не містять державну таємницю;

- арбітражне застереження у спірному договорі є дійсним, чинним та може бути виконане,

просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/8659/23 залишити без змін.

У зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А., який не є головуючим суддею, у відрядженні розпорядженням керівника в.о. апарату суду № 09.1-08/4297/23 від 23.10.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/8659/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2023, визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Тищенко А.І., Шаптала Є.Ю..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/8659/23 прийнято до свого провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Тищенко А.І., Шаптала Є.Ю..

Станом на 24.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

У судовому засіданні представники позивача апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечив., просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

У червні 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2, у якому просило зобов`язати відповідача виконати умови укладеного між сторонами договору поставки НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі Договір), а саме зобов`язати прийняти залишок товару (ІНФОРМАЦІЯ_4.

Під час розгляду справи відповідачем подано заяву про залишення позову без розгляду з тих підстав, що сторони Договору уклали арбітражну угоду про передачу всіх спорів за Договором на вирішення до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/8659/23 задоволено заяву ІНФОРМАЦІЯ_2 про залишення позову без розгляду та залишено без розгляду позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про виконання зобов`язань, з чим колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

У Договорі (п.п. 10.4-10.8) сторони погодили, що усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього Договору або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Міжнародному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом. Місцем проведення засідання арбітражного суду є місто Київ, Україна. Арбітражний суд складається з одного арбітра. Мова арбітражного розгляду - англійська. Рішення арбітражного суду є остаточним і обов`язковим для обох сторін. Рішення арбітражного суду визначатиме обов`язок сторін щодо витрат, які вони несуть у зв`язку із арбітражним розглядом.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди. Арбітражна угода укладається в письмовій формі.

За загальним правилом арбітражне застереження - це домовленість про передачу майбутніх спорів у арбітраж, міститься в основному договорі і, отже, є однією з умов цього договору, що була погоджена сторонами на стадії розроблення тексту договору та при його підписанні.

Суд до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана (стаття 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж»).

Аналогічні положення закріплені і у п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, відповідно до якого суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Отже, при вирішенні питання залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, господарському суду необхідно встановити наявність сукупності наступних умов: існування арбітражної угоди, за якою позов у питанні, що порушене у державному суді, відноситься до компетенції арбітражу; від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді; встановлення судом дійсності, чинності та виконуваності арбітражної угоди.

Частиною 6 ст. 4 ГПК України визначено, що угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом.

У постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 907/930/15 вказано, що «основним питанням при розгляді справи з іноземним елементом є з`ясування судом питання про те, чи поширюється його територіальна компетенція на розгляд даної справи. Вирішуючи питання підсудності справ з іноземним елементом, суди України відповідно до вимог ст. 366 ГПК України повинні керуватися як нормами ГПК України, так і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів. […] За загальним правилом, неарбітрабельними є спори, які віднесені до виключної підсудності державних судів та не можуть бути передані на розгляд до арбітражу. Оцінюючи, чи є спір арбітрабельним, необхідно враховувати суб`єктний склад учасників спору та предмет спору».

Отже, при оцінці того, чи можливо передати спір сторін у цій справі на розгляд МКАС при ТПП України слід враховувати не тільки предмет спору, а й суб`єктний склад сторін спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 22 ГПК України спір, який відноситься до юрисдикції господарського суду, може бути переданий сторонами на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, крім інших спорів, які відповідно до закону не можуть бути передані на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу.

За змістом ч. 1 ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Питання виключної територіальної підсудності справ урегульовано статтею 30 ГПК України, частина 5 якої визначає, що спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

За таких обставин на спір між ІНФОРМАЦІЯ_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2» про зобов`язання виконати умови Договору поширюються правила виключної підсудності судам України, передбачені ст. 30 ГПК України, що не було враховано судом першої інстанції.

У зв`язку із цим позивач звернувся із даним позовом саме до Господарського суду міста Києва, оскільки арбітражна угода не може бути виконана, проте суд першої інстанції не врахував зазначених обставин у зв`язку із чим дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для залишення позову без розгляду.

Апеляційний господарський суд також враховує, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Суд першої інстанції, залишивши позовну заяву без розгляду, позбавив позивача можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту.

Колегія суддів зазначає про те, що, з огляду на викладені вище висновки апеляційного суду та те, що оскаржувана ухвала скасовується, колегією суддів не досліджуються та не встановлюються обставини, пов`язані з залишенням без розгляду клопотання позивача про визнання недійсним арбітражного застереження.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореної ухвали судом першої інстанції мале місце неправильне застосування норм процесуального права, а відтак, ухвала Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/8659/23 підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи вимоги, які викладені в апеляційній скарзі, апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає задоволенню.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/8659/23 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/8659/23 скасувати.

3. Справу № 910/8659/23 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

4. Матеріали справи № 910/8659/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 24.10.2023

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді А.І. Тищенко

Є.Ю. Шаптала