ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023 Справа № 914/2450/22(914/2432/23)

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., за участю секретаря судового засідання Петровської Н.Я., розглянувши матеріали справи за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна», м.Львів

до відповідача-1: Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, м.Київ

до відповідача-2: Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, м. Київ

про стягнення 74 240 745,58 грн надміру сплачених сум

у межах провадження у справі №914/2450/22

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ, м.Львів

про банкрутство: Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; )

Представники сторін:

від позивача: Коваль В.В., Лопатинська Я.Р.

від відповідача-1: Удод І.О.

від відповідача-2: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

5 жовтня 2022 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ).

Ухвалою суду від 07.10.2022 заяву ТОВ БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 02.11.2022 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА про зупинення провадження у справі за вх. №3562/22 від 01.11.2022 відмовлено; відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА(79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ). Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю БЕЛ-ПЕТРОЛ ТРЕЙДІНГ до Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА у розмірі 325 736 124,00 грн заборгованості та 24 810,00 грн судового збору. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» строком на сто сімдесят календарних днів. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №122 від 07.02.2013; адреса: 79034, м. Львів, вул. Листопадна, буд. 11, кв. 25.

Офіційно оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) у встановленому законодавством порядку.

Постановою суду від 24.05.2023 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ); припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №122 від 07.02.2013; затверджено звіт про нарахування і виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича за виконання ним повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА за період з 02.11.2022 по 22.05.2023 на загальну суму 134 000,00 грн; визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ); відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ); призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №122 від 07.02.2013; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Судом оприлюднено на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного суду повідомлення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Хід розгляду справи викладено в відповідних ухвалах суду.

Справа №914/2450/22 перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

10.08.2023 через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» подало позовну заяву до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, в якій просить стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «БНК-Україна» надміру сплачену суму грошового зобов`язання та пені у розмірі 74 240 745,58 грн та судові витрати покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 14.08.2023 позовну заяву ТОВ «БНК-Україна» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві про стягнення 74 240 745,58 грн надміру сплачених сум прийнято до розгляду в межах провадження справи №914/2450/22 про банкрутство ТОВ «БНК-Україна». Справу призначено до розгляду на 04.09.2023.

В судове засідання від 04.09.2023 в режимі відеоконференції з`явився представник відповідача-1.

29 серпня 2023 через систему «Електронний суд» представником Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків подано відзив на позовну заяву, яким просить у задоволенні позовних вимог ТОВ «БНК-Україна» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків відмовити повністю.

01 вересня 2023 на електронну адресу суду Головним управлінням Державної казначейської служби України у місті Києві подано відзив на позовну заяву, яким просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог ТОВ «БНК-Україна».

На електронну адресу суду позивачем подано відповідь на відзив Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, якою вважає доводи відповідача-1 безпідставними та необгрунтованими.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Причин неявки не повідомив.

Ухвалою суду від 04.09.2023 розгляд справи відкладено на 25.09.2023.

В судове засідання від 25.09.2023 позивач та відповідач-1 з`явилися. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповіда-1 проти задоволення позовних заперечив з підстав зазначених у відзиві.

В судовому засіданні представник відповідача-1 усно клопотав про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку, яке судом в порядку статті 197 ГПК України задоволено.

Ухвалою суду від 25.09.2023 розгляд справи відкладено на 11.10.2023.

У судове засідання 11.10.2023 представники позивача з`явилися, просили задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Представник відповідача-1 у судове засідання з`явився, в режимі відеоконференції просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Ухвалою суду від 17.10.2023 виправлено описку, допущену при виготовленні тексту вступної та резолютивної частини рішення від 11.10.2023 у справі № 914/2450/22(914/2432/23).

Позиції сторін.

У позовній заяві позивач просить стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» надміру сплачену суму грошового зобов`язання та пені у розмірі 74 240 745,58 грн, судові витрати покласти на відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.07.2023 ліквідатором ТОВ «БНК-Україна» подано через Електронний кабінет платника податків та надіслано поштою на адресу Відповідача-1 заяву вих. №01-27/914/2450/22/223 від 05.07.2023 про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені в сумі 74 240 745,58 грн. Заява, подана через Електронний кабінет платника податків зареєстрована відповідачем-1 06.07.2023 за №7711/6/. Заява, надіслана поштою отримана відповідачем-1 07.07.2023. Позивач посилається на те, що жодних відповідей на адресу ТОВ «БНК-Україна» від відповідача-1 не надходило, надміру сплачені грошові зобов`язання не повернуті.

У відзиві на позовну заяву відповідач-1 заперечив проти позовних вимог посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» не подавало заяви в електронній формі через сервіс «Електронний кабінет», а звернулося із звичайним листом про повернення переплати, що свідчить про порушення процедури звернення передбаченого Порядоком інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року №60. Відповідач-1 вказує на те, що заява подається платником податків до територіального органу ДПС за основним місцем обліку такого платника виключно в електронній формі через сервіс «Електронний кабінет», що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. На думку відповідача-2, твердження позивача стосовно того, що саме стягнення з Державного бюджету України грошових коштів на користь позивача, є ефективним способом правого захисту, оскільки існує позасудовий законодавчо визначений порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету. Повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету є виключними повноваженнями органів, що контролюють справляння надходжень бюджету та органів Казначейства. Відповідач-2 посилається на те, що правильним способом захисту прав позивача є його звернення із заявою до органу, який контролює справляння надходжень бюджету по рахункам, на які позивачем перераховувались кошти, а у випадку відмови чи неотримання відповіді від контролюючого органу звернутися до суду з вимогою про зобов`язання такого органу подати до органу Казначейства відповідне подання.

Відповідач-2 вказує на те, що між позивачем і Головним управлінням Казначейства не виникали спірні правовідносини, позивач не пред`являє позовні вимоги безпосередньо до Головного управління Казначейства та не вказує у своїй позовній заяві на жодні протиправні дії чи бездіяльність з боку Головного управління Казначейства, тому покладення на відповідача-2 обов`язку за рахунок своїх бюджетних асигнувань відшкодувати витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи, є неправомірним.

У відзиві на позовну заяву відповідач-2 зазначає, що за результатами нерегламентованої вибірки в ручному режимі з автоматизованої системи обліку бюджетних надходжень Державної казначейської служби України АС «Є-Казна» щодо перерахування Позивачем: - коштів в сумі 17 303 188,00 гривень, встановлено перерахування 15.06.2017 на рахунок № 9002, призначення платежу: «*;140;36949031;сплата грошових зобов`язань з податку на прибуток за актом перевірки від 06.01.2016 №2/28-10-41-20/36949031;;;», згідно з платіжним дорученням від 15.06.2017 № 650; - коштів в сумі 41 406 635,00 гривень, встановлено перерахування 15.06.2017 на рахунок № 9002, призначення платежу: «*;140;36949031; сплата грошових зобов`язань з податку на додану вартість за актом перевірки від 06.01.2016р. №2/28-10-41-20/36949031;;;», згідно з платіжним дорученням від 15.06.2017 № 11339; - коштів в сумі 9 886 901,75 гривень, встановлено перерахування 08.08.2017 на рахунок № 9002, призначення платежу: «*;140;36949031; сплата пені з податку на додану вартість», згідно з платіжним дорученням від 08.08.2017 № 11851; - коштів в сумі 4 403 852,56 гривень, встановлено перерахування 08.08.2017 на рахунок № 9002, призначення платежу: «*;140;36949031; сплата пені з податку на прибуток», згідно з платіжним дорученням від 08.08.2017 № 11852. Таким чином, кошти в загальній сумі 21 707 040,56 гривень перераховані на рахунок № 9002, відкритий за кодом класифікації доходів бюджету 11020300 «Податок на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів» та в загальній сумі 51 293 536,75 гривень перераховані на рахунок № 9002, відкритий за кодом класифікації доходів бюджету 14060100 «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)».

25.09.2023 канцелярією суду зареєстровано відповідь на відзив, в якій ліквідатор зазначає, що у позовній заяві вказано, що 05.07.2023 ним подано через сервіс «Електронний кабінет» заяву про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені в сумі 74 240 745,58 грн, яка була зареєстрована відповідачем 06.07.2023 за №7711/6/. На підтвердження вказаного долучив скріншоти з сервісу «Електронний кабінет».

Обставини справи встановлені судом.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю БНК-Україна зареєстроване як юридична особа 16.02.2010 та перебуває на обліку в Центральному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.

Постановою суду від 24.05.2023 відкрито ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ); призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-УКРАЇНА (79012, м.Львів, вул. Сахарова А. академіка, буд. 42, каб. 407; ) арбітражного керуючого Коваля Віталія Валерійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №122 від 07.02.2013; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

У позовній заяві позивач посилається на те, що під час здійснення повноважень ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-Україна стало відомо, що співробітниками Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2012 по 31.12.2013. За результатами перевірки складено Акт від 06.01.2016 за №2/28-10-41-20/36949031 (надалі - Акт перевірки). На підставі Акту перевірки Контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення: - № від 26 січня 2016 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 18 412 670,00 грн., в тому числі 14 730 136,00 грн. за основним платежем та 3 682 534,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); - № від 26 січня 2016, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 41 621 991,00 грн., в тому числі 33 297 593,00 грн. за основним платежем та 8 324 398,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); - № від 26 січня 2016, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 202 493,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2017 у справі №826/6266/16 повністю відмовлено в задоволені позовних вимог ТОВ «БНК-УКРАЇНА» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 вирішено апеляційну скаргу ТОВ «БНК-Україна» залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2017 залишено без змін.

ТОВ «БНК-УКРАЇНА» протягом червня-серпня 2017 здійснило сплату коштів на підставі податкових повідомлень-рішень в наступних сумах та за наступними платіжними дорученнями: - №650 від 15 червня 2017 року - 17 303 188,00 грн (по ППР № від 26.01.2016: 13 620 654,00 грн - грошові зобов`язання за основним платежем (з врахуванням 1 109 482 грн переплати на час сплати) та штрафні (фінансові) санкції сумі 3 682 534,00 грн ); - №11339 від 15 червня 2017 року - 41 406 635,00 грн (по ППР № від 26.01.2016: основний платіж - 33 082 237,00 грн та штрафні (фінансові) санкції - 8 324 398,00 грн; а також пеню, за несвоєчасну сплату зазначених вище податкових зобов`язань: - 9 886 901,75 грн (платіжне доручення № 11851 від 08 серпня 2017 року); - 4 403 852,56 грн (платіжне доручення № 11852 від 08 серпня 2017 року).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 червня 2021 у справі №826/6266/16 задоволено частково касаційну скаргу ТОВ «БНК-УКРАЇНА», постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2017 скасовано, справу №826/6266/16 за позовом ТОВ «БНК-УКРАЇНА» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2021 замінено відповідача у справі №826/6266/16 на його правонаступника Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року у справі №826/6266/16 частково задоволено позовні вимоги ТОВ «БНК-УКРАЇНА» до Центрального Міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та вирішено: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків № від 26.01.2016; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків № від 26.01.2016; - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків № від 26.01.2016.

Вказаним судовим рішенням ТОВ «БНК-УКРАЇНА» в частині позовних вимог про стягнення з Центрального офісу з обслуговування великих платників податків пені з податку на прибуток та пені з податку на додану вартість на загальну суму 14 290 754,31 грн судом роз`яснено, що відповідно до пункту 129.2 статті 129 ПК України (у редакції, яка діє станом на час вирішення спору по суті) встановлено, що у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня, нарахована на таке грошове зобов`язання (його частину) або на виявлене заниження податкового зобов`язання, скасовується. Зважаючи на фактичну оплату позивачем суми пені, така пеня може бути повернута ним, як помилково сплачена сума пені в порядку статті 43 ПК України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 лютого 2022 у справі №826/6266/16 вирішено апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2021 року - без змін. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 у справі №826/6266/16 вирішено відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.09.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2022 у справі №826/6266/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БНК-Україна» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і стягнення коштів.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 вересня 2021 у справі №826/6266/16, яким скасовані податкові, набрало законної сили 02 лютого 2022.

Враховуючи наведене, грошові кошти, які були сплачені ТОВ «БНК-УКРАЇНА» на підставі податкових повідомлень-рішень, скасованих в судовому порядку та пені, сплаченої за податковою вимогою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 15.06.2017 №164/17 набули статусу надміру сплачених грошових зобов`язань (в тому числі штрафу та пені).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.02.2023 у справі №914/2450/22 у задоволенні заяви Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про грошові вимоги до ТОВ «БНК-Україна» на суму 1 998 538,38 грн відмовлено, та встановлено, що Товариство вважається таким, що виконало свої зобов`язання по сплаті податку, тобто судом встановлено відсутність у ТОВ «БНК-Україна» податкового боргу у сумі 1 993 576,38 грн.

Ухвала Господарського суду Львівської області від 02.02.2023 у справі №914/2450/22 залишена без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.05.2023, набрала законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України.

У той же час, у даних інтегрованих карток платника податків ТОВ «БНК-Україна Відповідачем-1 проведені ТОВ «БНК-Україна» сплати нарахованих податкових зобов`язань, в тому числі штрафні (фінансові) санкції по ППР від 26.01.2016 та нараховану пеню в розрізі податків на загальну суму 74 240 745,58 грн, та визначено суму надміру сплачених податкових зобов`язань в розмірі 72 247 169,20 грн, безпідставно врахувавши 1 993 576,38 грн, зазначених в картці як податковий борг.

Позивач посилається на те, що надміру сплачена сума грошових зобов`язань, що підлягає поверненню ТОВ «БНК-Україна» становить 74 240 745,58 грн. У зв`язку з цим, грошові кошти, які були сплачені позивачем на виконання податкових повідомлень-рішень набули статусу надміру сплачених грошових зобов`язань (в тому числі штрафу та пені).

Позивач зазначає, що у ТОВ «БНК-Україна» відсутній податковий борг, що підтверджується Витягом з інформаційної системи органів ДПС щодо стану розрахунків платника з бюджетом та цільовими фондами станом на 09.08.2023, який долучено до матеріалів справи.

05.07.2023 ліквідатором ТОВ «БНК-Україна» подано через Електронний кабінет платника податків та надіслано поштою на адресу Відповідача-1 заяву вих. №01-27/914/2450/22/223 від 05.07.2023 про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені в сумі 74 240 745, 58 грн. Заява, яка подана через Електронний кабінет платника податків зареєстрована відповідачем-1 06.07.2023 за №7711/6/. Заява, яка надіслана поштою отримана відповідачем-1 07.07.2023.

Ліквідатор ТОВ «БНК-Україна» вказує на те, що жодних відповідей на адресу ТОВ «БНК-Україна» від відповідача-1 не надходило, станом на дату подання позовної заяви позивачу надміру сплачені грошові зобов`язання не повернуті, що стало підставою для звернення ліквідатора з позовною заявою.

Оцінка суду.

Приписами підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до підпункту 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків має право на повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Відповідно до п. 43.2 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на рахунок такого платника податків у банку або небанківському надавачу платіжних послуг, або на єдиний рахунок, або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Пунктом 43.3 ст.43 ПКУ визначено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи, у позивача відсутній податковий борг перед бюджетом та з заявою про повернення надміру сплачених сум податку позивач звернувся до контролюючого органу в межах строку визначеного п. 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України.

Пунктом 43.4 ст. 43 ПКУ встановлено, що платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на рахунок платника податків у банку, небанківському надавачу платіжних послуг; на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, небанківському надавачу платіжних послуг.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення належних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку та подає його для виконання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (п. 43.5 ст. 43 ПКУ).

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (абз. 3 п. 43.5 ст. 43 ПКУ).

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету або з єдиного рахунку (аб 4. п. 43.5 ст. 43 ПКУ).

Як визначено в п. 43.6 ст.46 ПКУ, повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані, або з єдиного рахунку.

Відповідно до п. 3 розділу І Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерством фінансів України від 03.09.2013 №787 (з наступними змінами і доповненнями, надалі «Порядок №787»), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Абзацом 2 п. 3 розділу І Порядку №787 визначено, що повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки отримувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у поданні (висновку, повідомленні) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників, заяві платника (у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого)).

Згідно з п. 5 розділу І Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, до Казначейства подається висновок відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної податкової служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/ або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року №60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за №370/33341 (абз. 3 п. 5 розділу І Порядку №787).

Пунктами 1, 2 Розділу III Порядку взаємодії передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань, пені та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які повертаються територіальним органом ДПС на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу (далі - податкова декларація)), поданої до територіального органу ДПС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

У заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок), та визначає напрям перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються: - на поточний рахунок платника податку в установі банку; - на єдиний рахунок (у разі його використання); - на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, незалежно від виду бюджету; - у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету.

Після надходження до територіального органу ДПС подана в електронній формі заява платника про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Журналу опрацювання заяв на повернення (далі - Журнал), який ведеться засобами інформаційно-телекомунікаційної системи органів ДПС.

Заява платника, внесена до Журналу, розглядається структурними підрозділами територіального органу ДПС, що виконують функції з адміністрування відповідного податку, збору, платежу та погашення боргу ( п.4 Розділу 3 Порядку). У відповідності до п.7-9 Розділу 3 Порядку, опрацювання Реєстру узгоджених повернень здійснюється шляхом формування електронних висновків про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (далі - електронні висновки) структурним підрозділом територіального органу ДПС, на який покладено функцію з формування таких електронних висновків. Формування електронних висновків здійснюється територіальними органами ДПС щодня (крім вихідних, святкових та неробочих днів) з урахуванням календарної черговості розміщення інформації у Реєстрі узгоджених повернень. Сформовані електронні висновки про повернення з бюджету помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками територіальних органів ДПС в автоматичному режимі надсилає до казначейства для виконання.

Відповідно до Постанови КМУ від 15.04.2015 №215 «Про затвердження положення про Державну казначейську службу України» встановлено, що Державна казначейська служба України (Казначейство) - є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів. Відповідно до абзацу п`ятому підпункту 2 пункту 4 цього Положення, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Як встановлено пунктом 9 цього наказу Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. В пункті 1 Положення про головні управління Державної казначейської служби України, затверджене Наказом МФ України 12.10.2011 № 1280 Головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі Головне управління Казначейства) є територіальними органами Державної казначейської служби України та відповідно до підпункту 5 пункту 4 цього Положення здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а відповідно до підпункту 14) пункту 4 Положення, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Підставою для виплати органом Казначейства надмірно сплачених позивачем коштів є висновок територіального органу ДПС про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів.

У свою чергу, Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків не вжито жодних заходів до оформлення таких висновків, що підтверджується матеріалами справи. При цьому відповідачем-1 не наведено відповідних обґрунтувань з посиланням на приписи податкового законодавства стосовно невиконання податковим органом покладеного на нього обов`язку щодо підготовки висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подання його до Державної казначейської служби України у порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 3 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1. ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

Надмірно сплачені платежі з податків є активом боржника у справі про банкрутство (яким є позивач), який підлягає включенню в ліквідаційну масу і повинні бути спрямовані на погашення вимог кредиторів відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства.

Висновки в подібних правовідносинах викладені в постановах Верховного Суду у справі №908/1671/16 від 14.09.2021, №911/2498/18 від 08.12.2021, ухвалою Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 924/1456/15.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведені обставини справи та приписи чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо порушення відповідачем-1 приписів пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України, оскільки позивач виконав всі вимоги чинного законодавства України стосовно повернення з Державного бюджету України надміру сплачених сум грошового зобов`язання та пені у розмірі 74 240 745,58 грн, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо ефективності обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає таке.

Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.02.2019 у справі №826/7380/15, відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно». Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №З-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи наведене, стягнення грошових коштів на користь позивача, як надміру сплачені суми грошових зобов`язань (в тому числі штрафу та пені) є ефективним способом правового захисту прав позивача.

Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача-1.

Інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи сторонами не було заявлено та понесено.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-241 ГПК України, ст.ст. 1, 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-Україна (79012, м. Львів, вул. Академіка Сахарова, буд. 42, каб. 407; ) надміру сплачену суму грошового зобов`язання та пені у розмірі 74 240 745,58 грн.

3. Стягнути з Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м.Київ, вул.Кошиця, буд. 3; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-Україна (79012, м.Львів, вул. Академіка Сахарова, буд. 42, каб. 407; ) 375 760,00 грн сплаченого судового збору.

4. Стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у м.Києві (01601, м.Київ, вул.Терещенківська, буд. 11-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БНК-Україна (79012, м.Львів, вул. Академіка Сахарова, буд. 42, каб. 407; ) 0,00 грн судового збору.

Накази видати згідно з ст. 327 ГПК України після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 20.10.2023.

Суддя Чорній Л.З.