ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
25.10.2023 Справа № 905/1399/23
Господарський суд Донецької області у складі:
судді Лободи Т.О.,
розглянувши заяву Приватного підприємства "Торгівельний центр "Київ", м. Полтава, код 36324299,
до фізичної особи-підприємця Губія Владислава Сергійовича, с. Трудівське Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 ,
про видачу судового наказу про стягнення 24 204,17 грн
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство "Торгівельний центр "Київ" звернулось до господарського суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Губія Владислава Сергійовича заборгованості за Договором суборенди частини нерухомого майна № 2-808-2023/ТЦ від 19.04.2023 у загальній сумі 24 204,17 грн, з якої 19 799,00грн сума боргу, 2 723,17 грн пені, 1 500,00 грн штрафу та 182,00грн 3% річних.
Згідно ст. 149 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.
Відповідно до частин першої, другої статті 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
У статті 30 ГПК України передбачені правила виключної територіальної підсудності, при цьому, перелік категорій справ, наведений у даній статті, розширеному тлумаченню не підлягає.
Виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосування при пред`явленні позову інших норм, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені у статтях 27 - 29 ГПК України.
Частина третя статті 30 ГПК України вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, а саме такі спори розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Відповідно до частини першої статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.
Суд вважає, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми частини третьої статті 30 ГПК України.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18.
Як вбачається з поданої заяви, предметом стягнення є заборгованість за договором суборенди частини нерухомого майна № 2-808-2023/ТЦ від 19.04.2023 за користування частиною нежитлового приміщення загальною площею 67,00 кв.м, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Нижньовоскресенська, 1.
Оскільки правила виключної підсудності поширюються в тому числі і на спори щодо стягнення заборгованості з оплати, яка пов`язана з користуванням нерухомим майном, а нерухоме майно, щодо якого заявлена вимога про стягнення, розташоване в місті Суми, то розгляд заяви про видачу судового наказу про стягнення такої заборгованості належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Сумської області.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
З огляду на вищевикладене, враховуючи, що місцезнаходженням нерухомого майна, з приводу якого виник спір, є місто Суми, суд дійшов висновку про передачу матеріалів заяви Приватного підприємства "Торгівельний центр "Київ" про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Губія Владислава Сергійовича заборгованості за Договором суборенди частини нерухомого майна № 2-808-2023/ТЦ від 19.04.2023 у загальній сумі 24 204,17 грн (справа № 905/1399/23) за територіальною юрисдикцією (виключною підсудністю) до Господарського суду Сумської області.
Керуючись статтями 30, 31, 149, 152, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
Передати матеріали заяви Приватного підприємства "Торгівельний центр "Київ" про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Губія Владислава Сергійовича заборгованості за Договором суборенди частини нерухомого майна № 2-808-2023/ТЦ від 19.04.2023 у загальній сумі 24 204,17 грн (справа № 905/1399/23) за територіальною юрисдикцією (виключною підсудністю) до Господарського суду Сумської області.
Ухвала набирає законної сили 25.10.2023 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Ухвалу складено та підписано 25.10.2023.

Суддя Т. О. Лобода