ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року Справа № 903/442/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Юрчук М.І. , суддя Саврій В.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику представників сторін апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-Трансбуд" на рішення Господарського суду Волинської області від 26 липня 2023 року (повний текст складено 27.07.2023) та на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 10 серпня 2023 року (повний текст складено 15.08.2023) у справі №903/442/23 (суддя Якушева І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-Трансбуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро"

про стягнення 368 729,76 грн

Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270 та частини 13 статті 8 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 26 липня 2023 року у справі №903/442/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-Трансбуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро" про стягнення 368 729,76 грн - задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сотік Агро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-Трансбуд" 262 274 грн 80 коп заборгованості, 3264 грн 70 коп витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

У задоволенні позову про стягнення 106 454 грн 96 коп штрафу відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Волинської області від 10 серпня 2023 року у справі №903/442/23 клопотання представника позивача - ТзОВ "МВ-Трансбуд" про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн - задоволено частково. Присуджено до стягнення з ТзОВ "Сотік Агро" на користь ТзОВ "МВ-Трансбуд" 7113 грн витрат на професійну правничу допомогу. У решті клопотання представника позивача - ТзОВ "МВ-Трансбуд" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Заяву представника відповідача - ТзОВ "Сотік Агро" про відшкодування судових витрат - задоволено частково. Присуджено до стягнення із ТзОВ "МВ-Трансбуд" на користь ТзОВ "Сотік Агро" 2887 грн. В решті заяви представника відповідача - ТзОВ "Сотік Агро" про відшкодування судових витрат відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ТОВ "МВ-Трансбуд" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду в частині відмови в стягненні 106 454 грн 96 коп штрафу скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позов задоволити.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.08.2023 у справі №903/442/23 апеляційну скаргу ТОВ "МВ-Трансбуд" на рішення Господарського суду Волинської області від 26.07.2023 - залишено без руху. Запропоновано апелянту протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки: надати суду докази доплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та докази, що підтверджують повноваження адвоката Янчука В.В. на представництво інтересів ТОВ "МВ-Трансбуд" у Північно-західному апеляційному господарському суді

28.08.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника апелянта надійшла заява про усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 у справі №903/442/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ "МВ-Трансбуд" на рішення Господарського суду Волинської області від 26.07.2023. Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії даної ухвали. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Також не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції додатковим рішенням, ТзОВ "МВ-Трансбуд" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні клопотання представника позивача - ТзОВ "МВ-Трансбуд" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 17887,00 грн та в частині задоволення клопотання представника відповідача - ТзОВ "Сотік Агро" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2887 грн та прийняти нове судове рішення, яким стягнути з ТзОВ "Сотік Агро" на користь ТзОВ "МВ-Трансбуд" 17887,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а в іншій частині додаткове рішення залишити без змін.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 у справі №903/442/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-Трансбуд" на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 10 серпня 2023 року у справі №903/442/23. Об`єднано апеляційні скарги ТзОВ "МВ-Трансбуд" на рішення Господарського суду Волинської області від 26.07.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 10.08.2023 у справі №903/442/23 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду. Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) апелянту копії відзиву та доданих до нього документів протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Роз`яснено учасникам справи, що розгляд апеляційних скарг відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідач у відзивах на апеляційні скарги просить вийти за межі апеляційної скарги ТОВ "МВ-Трансбуд" на рішення Господарського суду Волинської області від 26.07.2023 у справі №903/442/23. Просить рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з ТОВ "Сотік Агро" на користь ТОВ "МВ-Трансбуд" 262 274,80 грн заборгованості скасувати та прийняти у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог; мотивувальну частину рішення місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу змінити; в іншій частині рішення Господарського суду Волинської області від 26.07.2023 у справі №903/442/23 залишити без змін.

Також просить вийти за межі апеляційної скарги ТОВ "МВ-Трансбуд" на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 10.08.2023 у справі №903/442/23. Просить додаткове рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання представника позивача ТОВ "МВ-Трансбуд" про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та задоволення заяви представника відповідача ТОВ "Сотік Агро" про відшкодування судових витрат з урахуванням доводів даного відзиву.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, розглянувши апеляційні скарги в межах вимог та доводів наведених в ній, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційних скарг слід відмовити, рішення та додаткове рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19 квітня 2021 року між ТОВ "Сотік Агро" (замовник/відповідач) та ТзОВ "МВ-Трансбуд" (перевізник/позивач) був укладений договір про надання транспортно-експедиційних послуг №МВ1/19/04/2021 (далі - договір, а.с. 10-11), згідно з умовами п.п. 1.1., 3.1., 3.2., 3.3., 3.5. якого замовник доручає та оплачує, а виконавець бере на себе зобов`язання здійснити власним або найманим автомобільним транспортом перевезення вантажів по Україні та міжнародні перевезення. Вартість договору визначається по сумі виставлених рахунків. Оплата проводиться на підставі пред`явлених виконавцем оригіналів рахунку, акта виконаних робіт, ТТН (CMR) протягом 20-ти днів з моменту одержання, якщо інше не зазначено в заявці. Розмір оплати за кожне перевезення виконавця визначається за узгодженням сторін і закріплюється окремо в заявці на кожне перевезення або групу однотипних перевезень. Дата надання послуг є дата, зазначена у підписаних сторонами актах приймання-передачі наданих послуг.

Як встановлено судами обох інстанцій, позивачем на виконання умов договору надано послуги по перевезенню вантажу за маршрутом: с.Дубове, Волинська область - с.Крупець, Рівненська область; с.Рованці, Волинська область, на загальну суму 532 274,80 грн, що в свою чергу підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг №1204 від 09.08.2022, №1205 від 10.08.2022, №2034 від 06.11.2022, №2056 від 09.11.2022, №2072 від 11.11.2022, №2085 від 12.11.2022, №2093 від 15.11.2022, №2111 від 16.11.2022, №2202 від 30.11.2022, №2236 від 04.12.2022, №2248 від 04.12.2022, №2307 від 10.12.2022, підписаними підписаною обома сторонами без будь-яких зауважень чи (або) заперечень щодо об`єму, якості, строках наданих послуг та їх вартості (а.с. 11, 22-27).

Натомість, відповідач, в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, оплату за надані послуги здійснив частково на загальну суму 270 000,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку ТзОВ "МВ-Трансбуд" (а.с. 13-22).

Внаслідок таких неправильних дій відповідача, останнім створена заборгованість в розмірі 262 274,80 грн (532 274,80-270 000,00).

На претензію від 21.04.2023 за №1 з вимогою в добровільному порядку ліквідувати наявний борг, відповідач відповіді не дав, розрахунків не здійснив (а.с.11-12).

При цьому, ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду доказів на підтвердження добровільного погашення вказаної заборгованості відповідачем не подано; відсутні такі докази і в матеріалах справи.

Оскільки, як встановлено судами обох інстанцій, існує заборгованість відповідача перед позивачем, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 262 274,80 грн обгрунтовані, законні та, відповідно, правомірно задоволені судом першої інстанції на підставі ст.ст. 509, 525, 526, 909 ЦК України.

Також позивачем за неналежне виконання умов договору нараховано та пред`явлено до стягнення штраф в розмірі 106 454,96 грн.

Пунктом 5.8. договору сторонами узгоджено, що за невиконання чи/або неналежне виконання договору замовник сплачує виконавцю штраф в розмірі 20% від загальної суми договору.

Як вбачається, штраф у розмірі 106 454,96 грн позивач обчислив, виходячи з розрахунку: 532 274,80 грн х 20%, вважаючи суму коштів 532 274,80 грн загальною сумою договору.

Проте, як встановлено судами обох інстанцій, 532 274,80 грн - це сума, на яку фактично було виконано зобов`язання відповідачем, надано послуг з перевезення ватажу за період з 09.08.2022 по 10.12.2022, фактично це вартість перевезення, а не договірна ціна, узгоджена в момент укладення договору.

Оскільки умовами договору про надання транспортно-експедиційних послуг №МВ1/19/04/2021 в момент його підписання 19.04.2021 сторонами не було узгоджено загальної суми договору, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 106 454,96 грн.

При цьому, доводи та вимоги відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу позивача, в тому числі щодо виходу за межі апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ Трансбуд" на рішення Господарського суду Волинської області від 26.07.2023 у справі №903/442/23, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Волинської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Щодо апеляційної скарги на додаткове рішення, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, рішенням Господарського суду Волинської області від 26.07.2023 позов ТОВ "МВ-Трансбуд" до ТОВ "Сотік Агро" про стягнення 368729,76 грн задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Сотік Агро" на користь ТОВ "МВ-Трансбуд" 262274,80 грн заборгованості, 3264,70 грн витрат, пов`язаних з оплатою судового збору; у задоволенні позову про стягнення 106454,96 грн штрафу відмовлено.

31.07.2023 на електронну пошту суду від представника відповідача адвоката Окунєва І.С. надійшла заява б/н від 31.07.2023 про відшкодування судових витрат, в якій представник відповідача просить стягнути з ТОВ "МВ-Трансбуд" на користь ТОВ "Сотік Агро" 40 000,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи №903/442/23.

31.07.2023 через систему "Електронний суд" від представника позивача адвоката Янчука В.В. надійшло клопотання б/н від 31.07.2023, в якому представник позивача просить стягнути з ТзОВ "Сотік Агро" на користь ТзОВ "МВ-Трансбуд" понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

09.08.2023 через систему "Електронний суд" від представника позивача адвоката Янчука В.В. надійшли заперечення на заяву представника відповідача адвоката Окунєва І.С. про відшкодування судових витрат, в яких просить відмовити у задоволенні заяви відповідача.

Місцевий господарський суд, розглянувши заяви ТОВ "МВ-Трансбуд" та ТОВ "Сотік Агро" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду даних заяв, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частинами 1,3 ст.123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини 5 статті 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4 статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Беручи до уваги те, що висновки "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи", суд вважає, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Подібна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №908/3182/20, від 30.11.2020 у справі №922/2869/19.

Як вбачається, позивачем на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу до справи надано копії копію договору про надання правової допомоги від 15.02.2023, платіжної інструкції №956 від 28.07.2023, звіт про виконану правову допомогу (опис робіт) від 31.07.2023.

Так, у відповідності до умов договору про надання правової допомоги від 15.02.2023 між ТОВ "МВ-Трансбуд" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Юридичний дім "Захист", в особі керуючого партнера Янчука В.В., (об`єднання) був укладений договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого об`єднання зобов`язується надати клієнту правову допомогу з питання стягнення з ТОВ "Сотік Агро" на користь ТОВ "МВ-Трансбуд" заборгованості за договором перевезення.

Згідно п.4.1. договору вартість послуг (гонорар) об`єднання за цим договором становить 25000 грн.

31.07.2023 між сторонами підписаний звіт про виконану правову допомогу (опис робіт), згідно з яким Адвокатським об`єднанням надано позивачу наступну правову допомогу:

- попередня консультація з клієнтом щодо характеру спірних правовідносин (1 година);

- пошук, вивчення та правовий аналіз доказів для матеріалів справи (1 година);

- підготовка процесуальних документів (позовної заяви, заяви про збільшення розміру позовних вимог, клопотання про стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, клопотань про проведення судових засідань у режимі відеоконференції), в тому числі: формування позовної заяви, формування/копіювання доказів; засвідчення відповідності копій долучених до позовної заяви, направлення процесуальних документів суду та відповідачу (4 години);

- представництво інтересів позивача в Господарському суді Волинської області 24.05.2023 та 26.07.2023 (2 години).

Законом України "Про адвокатуру та адвокатську дільність" передбачено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Так, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську дільність").

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах: фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п.19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.08.2019 у справі №908/1654/18, від 12.09.2019 у справі №910/9784/18 та від 19.11.2019 у справі №5023/5587/12).

У постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст.627 ЦК України.

У постанові від 20.11.2020 Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №910/13071/19 звернуто увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч.4 ст.126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу "pacta sunt servanda" та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.

Отже, у даній справі сума грошової винагороди адвоката (представника позивача) встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником відповідача часу, а отже, розмір витрат є визначеним, та становить 25000,00 грн.

Проаналізувавши надані позивачем в обґрунтування розміру адвокатських витрат документи, здійснивши аналіз доводів позивача, а також співмірності заявленого останнім розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом обсягом робіт (наданих послуг на суму 25000,00 грн), керуючись в тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц), колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг (з огляду на обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору), не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а відтак розумним розміром судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем при розгляді даної справи є 10000,00 грн, що відповідає принципам господарського судочинства, зокрема - забезпеченню дотримання балансу інтересів сторін.

При цьому колегія суддів, проаналізувавши перелік послуг, наведених у звіті про виконану правову допомогу (опис робіт) від 31.07.2023, погоджується з судом першої інстанції, що у пункті 1 звіту не зазначено, яка попередня консультація, з яких саме питань щодо розгляду справи №903/442/23 надавалась клієнту, що перешкоджає суду оцінити чи була ця консультація правового характеру.

Крім того, така послуга як пошук, вивчення та правовий аналіз доказів для матеріалів справи охоплюється такою послугою як підготовка процесуального документа - позовної заяви.

Також судом враховується, що підготовка позову про стягнення основного боргу та штрафу не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин в даному питанні не змінювалось, справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребувала аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль.

Щодо заяви відповідача - ТОВ "Сотік Агро" про відшкодування судових витрат, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про її часткове задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається, відповідачем на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу до справи надано копії договору про надання правової (правничої) допомоги від 18.04.2023, згідно п.1.1 якого ТОВ "Сотік Агро" (клієнт) доручає, а адвокат Окунєв І.С. бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Згідно з п.п. 5.1., 5.2., 5.3. договору клієнт зобов`язується оплатити гонорар та фактичні витрати. Вартість правової допомоги, що надається клієнту становить 4000 грн. за одну годину. Детальний опис робіт (послуг), виконаних (наданих) адвокатом в рамках виконання цього договору про надання правової допомоги та їх остаточна вартість, розмір фактичних витрат визначається в актах виконаних робіт (наданих послуг). Оплата клієнтом визначеної суми гонорару та фактичних витрат здійснюється клієнтом протягом 3 календарних днів з моменту підписання конкретного акту виконаних робіт (наданих послуг) шляхом перерахування клієнтом адвокату грошових коштів за наданими реквізитами.

Також до справи додано копію акту виконаних робіт від 31.07.2023, в якому наведено детальний опис робіт (послуг) виконаних (наданих) адвокатом: попередня консультація клієнта; клопотання про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи; ознайомлення з матеріалами позовної заяви та їх правовий аналіз; аналіз чинного законодавства України, що регулюють спірні правовідносини; підбір та аналіз актуальної судової практики у господарських справах, подібних справі, в якій надається правова допомога; консультація клієнта та узгодження правової позиції щодо захисту інтересів у межах справи, в якій надається правова допомога; підготовка відзиву на позовну заяву у справі; підготовка до підготовчого судового засідання у справі; участь у підготовчому засіданні у справі; інформування та консультування адвокатом клієнта щодо судового засідання у справі та подальших дій у справі; підготовка до судового засідання у справі (27.06.2023); підготовка до судового засідання у справі (25.07.2023); участь у судовому засіданні у справі (26.07.2023); інформування та консультування адвокатом клієнта щодо судового засідання у справі та подальших дій у справі; підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення.

У п.2 акту зазначено, що кількість витраченого часу на правову допомогу складає 13 год. Загальна сума гонорару - 40000 грн.

Проаналізувавши надані відповідачем в обґрунтування розміру адвокатських витрат документи, здійснивши аналіз доводів відповідача, а також співмірності заявленого останнім розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом обсягом робіт (наданих послуг на суму 40000,00 грн), керуючись в тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц), колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг (з огляду на обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору), не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а відтак розумним розміром судових витрат на правову допомогу, понесених відповідачем при розгляді даної справи є 10000,00 грн, що відповідає принципам господарського судочинства, зокрема - забезпеченню дотримання балансу інтересів сторін.

При цьому колегія суддів, проаналізувавши перелік послуг, наведених в акті виконаних робіт від 31.07.2023, погоджується з судом першої інстанції, що у пункті 1 акту не зазначено, яка попередня консультація, з яких саме питань щодо розгляду справи №903/442/23 надавалась клієнту, що перешкоджає суду оцінити чи була ця консультація правового характеру.

Така послуга як аналіз судової практики та вивчення документів у справі, аналіз чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, визначення правової позиції щодо захисту інтересів клієнта в межах справи, у якій надається правова допомога охоплюється такою послугою як складання відзиву.

Крім того, в акті №1 від 31.07.2023 тричі вказується така послуга, як підготовка до судового засідання у справі, проте не зазначено, які ж саме дії були вчинені представником відповідача з метою підготовки до судових засідань. Також в акті №1 від 31.07.2023 двічі згадується така послуга як інформування та консультування адвокатом клієнта щодо судового засідання у справі та подальших дій у справі, проте не обгрунтовано, яку ж саме інформацію та консультацію надавав адвокат, що перешкоджає суду віднести її саме до правових послуг.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що представником відповідача було подано відзив на позовну заяву; представник відповідача брав участь у підготовчому засіданні 21.06.2023, участь у судовому засіданні з розгляду справи по суті 26.07.2023, подав заяву про ухвалення додаткового рішення.

При цьому колегія суддів враховуючи предмет та ціну спору, обсяг доказів, зазначає, що ця справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію. Підготовка відзиву на апеляційну скаргу не вимагала у представника відповідача значного обсягу юридичної і технічної роботи та не потребувала додаткових заходів зі збирання доказів.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що за наслідками розгляду справи №903/442/23 в суді першої інстанції позовні вимоги ТОВ "МВ-Трансбуд" задоволено частково (71,13%), колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що витрати позивача та відповідача на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції у відповідності до вимог ст.129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме стягненню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати у сумі 7113,00 грн, а стягненню з позивача підлягають понесені відповідачем судові витрати у сумі 2887,00 грн.

При цьому, доводи та вимоги відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу позивача, в тому числі щодо виходу за межі апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ Трансбуд" на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 10.08.2023 у справі №903/442/23, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування додаткового рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що додаткове рішення Господарського суду Волинської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "МВ-Трансбуд" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 26 липня 2023 року та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 10 серпня 2023 року у справі №903/442/23 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Саврій В.А.