ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 922/1864/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства мисливців і рибалок "Лісівник"

на ухвалу Господарського суду Харківської області

у складі: судді Суслової В.В.

від 18.05.2023

та постанову Східного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Крестьянінов О.О., Фоміна В.О., Шевель О.В.

від 20.06.2023

за позовом ОСОБА_1

до Товариства мисливців і рибалок "Лісівник"

про визнання недійсним рішення; скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу; відновлення становища, що існувало до порушення права позивача,-

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог та заяви про забезпечення позову

1. У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства мисливців та рибалок "Лісівник" (далі - Відповідач, Скаржник), в якому просить:

- визнати недійсним рішення загальних зборів Відповідача, що оформлене протоколом №3 від 01 жовтня 2022 року;

- скасувати запис про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 05.10.2022 за № 013000366, який вчинено державним реєстратором Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Шаповаловим В.В.;

- відновити становище, що існувало до порушення права Позивача, шляхом відновлення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про Позивача як керівника Відповідача та особу, яка має право без довіреності вчиняти дії від імені Відповідача.

2. Також Позивачем до суду подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій Позивач з метою забезпечення позову, просить заборонити будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які відповідно до законодавства України виконують функції реєстратора в сфері державної реєстрації, вносити будь-які записи (зміни) до відомостей про Товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі, але не виключно: реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь - яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь - яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному держаному реєстрі, зокрема про зміну керівника або осіб, що мають право діяти без довіреності, та заборонити реєстрацію будь-яких змін інших відомостей, зазначених у статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

3. В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову Позивач посилається на таке:

- Позивач з 2005 року є членом Товариства та займав посаду керівника цього Товариства;

- з кінця лютого 2022 року у зв`язку із широкомасштабним вторгненням та збройною агресією російської федерації проти України Товариство практично не вело діяльності, адже значна частина мисливських угідь Харківської області було окуповано та приведено у непридатний стан;

- у 2023 році Позивач випадково з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців за громадських формувань дізнався, що керівником Товариства значиться ОСОБА_2 , а не Позивач;

- ніяких повідомлень про проведення загальних зборів членів Товариства, питань порядку денного зборів та рішень, прийнятих на зборах Товариства Позивачу не надходило;

- відповідно до копії рішення загальних зборів Товариства, оформленого протоколом №3 від 01 жовтня 2022 року, вбачається, що вказані збори проводилися з грубим порушенням вимог чинного законодавства та статуту Товариства без повідомлення Позивача про проведення таких зборів, а також із зазначенням про присутність на них осіб, які завідомо не могли бути там присутніми;

- зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 09.05.2023 за № 30653501 після 2017 року щодо Відповідача було вчинено тільки одну реєстраційну дію - 05.10.2022 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, №013000366, зміна відомостей про членів керівних органів громадського формування;

- на думку Позивача, оскільки особи, які наразі фактично здійснюють корпоративний контроль щодо Відповідача, вже довели своє відверте нехтування правами та законними інтересами Позивача, у подальшому можна впевнено очікувати можливості вчинення додаткових реєстраційних дій, що зведуть нанівець заходи захисту до яких наразі звертається Позивач, подавши позов до суду;

- з огляду на вказане, Позивач вважає, що з метою уникнення вірогідного порушення в майбутньому своїх прав та охоронюваних законом інтересів, а також можливість реального виконання судового рішення та уникнення будь - яких труднощів у процесі виконання у разі задоволення позову, існує необхідність застосування заходу забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо Товариства.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 року, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 у справі №922/1864/23, заяву Позивача про вжиття заходів забезпечення позову - задоволено. Заборонено будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які відповідно до законодавства України виконують функції реєстратора в сфері державної реєстрації, вносити будь-які записи (зміни) до відомостей про Товариство мисливців та рибалок "Лісівник" (код (), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі, але не виключно: реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь - яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь - яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному держаному реєстрі, зокрема про зміну керівника або осіб, що мають право діяти без довіреності, та заборонити реєстрацію будь-яких змін інших відомостей, зазначених у статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

5. Суди попередніх інстанцій дійшли висновків про обґрунтованість доводів Позивача щодо вірогідності внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-яких змін до відомостей про юридичну особу - Товариство мисливців та рибалок "Лісівник", що фактично можуть зробити неможливим або ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а також врахували, що заборона вчинення реєстраційних дій є достатнім та дієвим способом захисту задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні рішення суду та ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача (заявника).

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

6. Відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 у справі №922/1864/23 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

7. Підставою касаційного оскарження Скаржник зазначає порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що призвело до порушення прав та законних інтересів Скаржника та інших учасників Товариства.

8. Доводи скаржника зводяться до того, що:

(1) Заявником не було надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, які підтверджують, що невжиття заявлених Заявником заходів призведе до істотного ускладнення чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів Заявника, за захистом яких він звернувся до суду, що є порушенням судами статті 137 ГПК України;

(2) запропоновані Заявником заходи забезпечення позову призведуть до відсутності актуальних відомостей у ЄДРПОУ щодо поточного стану Товариства, органів управління Товариства, місцезнаходження Товариства тощо. Відсутність таких відомостей у реєстрі негативно вплине на господарську діяльність суб`єкта господарювання;

(3) такий захід забезпечення позову як заборонена будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які відповідно до законодавства України виконують функції реєстратора в сфері державної реєстрації, вносити будь-які записи (зміни) до відомостей про Товариства, що містяться в ЄДРПОУ, призведе до блокування господарської діяльності Товариства;

(4) забезпечуючи безпідставні вимоги позивача, суд тим самим ставить під загрозу права інших осіб, самого товариства, порушує баланс інтересів учасників спору, зумовлює непропорційне втручанням та завдає шкоду господарській діяльності Товариства;

9. У встановлений Судом строк Позивачем відзиву на касаційну скаргу не надано.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України)

Стаття 136. Підстави для забезпечення позову

1. Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

2. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Стаття 137. Заходи забезпечення позову

1. Позов забезпечується, зокрема:

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії.

5. Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

11. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Стаття 138. Порядок подання заяви про забезпечення позову

1. Заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Стаття 139. Зміст і форма заяви

1. Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Стаття 300. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

1. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

4. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

11. Суд виходить з того, що процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

12. Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (стаття 136 ГПК).

13. .Відповідно до частини першої статті 137 ГПК позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

14. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частина третя статті 137 ГПК).

15. Відповідно до частини четвертої статті 137 ГПК заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

16. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

17. Згідно з частиною одинадцятою статті 137 ГПК не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

18. Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

19. У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

20. Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

21. Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

22. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

23. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

24. Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

25. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

26. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

27. Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

28. Суд зазначає, що спір у цій справі виник саме з корпоративних відносин. Як вже зазначалося вище, предметом позову з яким Позивач звернувся до суду є визнання недійсним рішення загальних зборів Відповідача, що оформлене протоколом №3 від 01 жовтня 2022 року; скасування запису про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу від 05.10.2022 за №013000366 та відновлення становища, що існувало до порушення права Позивача, шляхом відновлення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про Позивача як керівника Відповідача та особу, яка має право без довіреності вчиняти дії від імені Відповідача.

29. Тобто предмет позову у цій справі стосується саме питання відновлення у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про Позивача як керівника Товариства та особу, яка має право без довіреності вчиняти дії від імені Товариства.

30. Натомість суди попередніх інстанцій в якості забезпечення зазначеного позову заборонили будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які відповідно до законодавства України виконують функції реєстратора в сфері державної реєстрації, вносити будь-які записи (зміни) до відомостей про Товариство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у тому числі, але не виключно: реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь - яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь - яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному держаному реєстрі, зокрема про зміну керівника або осіб, що мають право діяти без довіреності, та заборонити реєстрацію будь-яких змін інших відомостей, зазначених у статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

31. Вжиті заходи забезпечення є неспівмірними із заявленими позивачем вимогами, порушують права учасників Товариства, оскільки державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, здійснюється виключно на підставі рішення уповноваженого органу управління юридичної особи у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (у даному випадку прийняття таких рішень належить до виключної компетенції загальних зборів Товариства щодо обрання керівника).

32. Тому за цих конкретних обставин справи заборона судом вчиняти будь-які реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі щодо Товариства є втручанням у компетенцію учасників Товариства, оскільки протягом дії ухвали вони позбавлені права реалізації своїх рішень, що подаються для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі.

33. Відповідно до буквального змісту частини другої статті 136 ГПК України заходи забезпечення вживаються з превентивною метою - охорони матеріально-правових інтересів позивача та запобігання ускладнення чи унеможливлення не будь-яких прав або інтересів позивача, які підлягаю можливому судовому захисту, а виключно тих, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, виходячи з предмету та підстав позову.

34. Тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд не вирішує спір по суті та не перевіряє обґрунтованість позовних вимог, але має з`ясувати, за захистом яких права чи інтересів мало місце звернення до суду, та відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, позовним вимогам.

35. Вжиття заходів забезпечення позову в обраний заявником спосіб не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Викладені у заяві аргументи щодо ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту чи поновлення його порушених прав та інтересів без вжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову не доводять незворотності правових наслідків скасування рішення загальних зборів Товариства щодо відновлення та захисту права або інтересів Заявника у разі можливого задоволення його позову, є непереконливими та необґрунтованими в розумінні приписів статті 136 ГПК України, а тому така заява задоволенню не підлягала, про що правильно та обґрунтовано зазначив Скаржник у касаційній скарзі.

36. За змістом частини першої статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається виключно за заявою учасника справи.

37. Відповідно до частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

38. Верховний Суд враховує, що відповідно до судової практики заборона вчинення реєстраційних дій є одним із заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (постанова Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18).

39. Верховний Суд також зауважує, що сам по собі факт прийняття рішення загальними зборами Товариства від 01.10.2022 року, який на переконання Заявника стосується його прав та інтересів і є незаконним, не може автоматично свідчити про наявність безумовних підстав для вжиття судом заходів забезпечення позову у вказаний вище спосіб.

40. Підстави забезпечення позову, передбачені статтями 136, 137 ГПК України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити їх наявність, та визначити, яким чином невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, на захист яких подається позов.

41. У справі, що переглядається, такі ризики не доведені Заявником та не встановлені судами.

42. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

43. Суд зазначає, що заборона вчинення будь-яких інших реєстраційних дій щодо Товариства (не пов`язаних зі зміною керівника та особи, яка має право без довіреності вчиняти дії від імені Товариства) не стосується предмета спору у цій справі, а тому не може бути застосована судом в якості забезпечення цього позову, оскільки жодним чином не може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів Заявника у цій справі.

44. При цьому забороні підлягає вчинення не будь-яких дій, зокрема, внесення до ЄДР не будь-яких відомостей стосовно Товариства мисливців та рибалок "Лісівник", а лише тих, що можуть призвести до можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів Позивача, можуть ускладнити виконання рішення суду (у разі його ухвалення на користь позивача) та викликати труднощі при його виконанні. Такі заходи мають прямо стосуватись предмету позову.

45. Отже, неможливо забезпечити позов шляхом заборони вчинення реєстрації дій, які вже були вчинені (постанова Верховного Суду від 13.01.22 у справі № 918/531/22).

46. Дійшовши висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції не здійснив оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, не з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просила застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам, не оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, жодним чином не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів, пославшись лише на загальні норми процесуального права.

47. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку щодо необхідності забезпечення позову у визначений спосіб, чим порушили норми процесуального законодавства.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

48. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції (частина третя статті 304 ГПК України).

49. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308, частини першої статті 311 ГПК України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

50. Суд першої інстанції, з висновком якого помилково погодився і суд апеляційної інстанції, порушив норми статті 136, статті 137 ГПК України, оскільки за відсутності факту реальної загрози унеможливлення чи суттєвого утруднення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких Заявник мав намір звернутися, за власною ініціативи вжив заходів забезпечення позову, які є неспівмірними із вимогами, які позивач мав намір заявити; не стосуються предмету спору; та порушують вимоги щодо дотримання справедливого співвідношення прав (інтересу), про захист яких мав намір просити Заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для учасників Товариства, що мають брати участь в управлінні Товариства, обирати та бути обраними до складу статутних органів Товариства.

51. З огляду на недоведеність Заявником, яким чином невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, на захист яких він подав позов, підстави для забезпечення позову у спосіб, визначений у заяві, також відсутні.

52. Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення вимог касаційної скарги.

53. Ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції слід скасувати, а в задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Судові витрати

54. Понесені Скаржником у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної та касаційної інстанції судові витрати (судовий збір) покладаються на Заявника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства мисливців і рибалок "Лісівник" задовольнити.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 у справі №922/1864/23 скасувати.

3. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 року у справі №922/1864/23 змінити, виклавши абзаци 1, 2 її резолютивної частини в такій редакції:

4. У задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо забезпечення позову відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства мисливців і рибалок "Лісівник" (62364, Харківська обл., Харківський р-н, смт Пересічне, вул. Коноваленка, буд. 48, ) 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн за подання апеляційної скарги та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн за подання касаційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді Н. Губенко

І. Кондратова