СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 917/484/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Сгара Е.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

від позивача: Вошколуп В.Г. довіреність №240323 від 24.03.2023

від відповідача: Коломієць О.О. довіреність 14/03-15 від 27.12.2022

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", м. Кременчук Полтавської області (вх. 1926 П)

на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 24.08.2023 (повний текст складено 24.08.2023) у справі №917/484/23 (суддя Погрібна С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго-Трейд", м. Дніпро

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", м. Кременчук Полтавської області

про стягнення 128 806 174,81 грн

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.08.2023 у справі №917/484/23: заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго-Трейд" про розподілення судових витрат задоволено; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго-Трейд" 155200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись із вищевказаним додатковим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати додаткове рішення по справі №917/484/23 від 24.08.2023 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 46808,32 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржником зазначено, що згідно ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, місцевий господарський суд поклав на відповідача 100% витрат на професійну правничу допомогу, заявлену до стягнення позивачем, та не обґрунтував зазначеної дії. Крім того, апелянт зауважив, що гонорар успіху в розмірі 130 000,00 грн. є неспівмірним із фактичними витратами адвокатського об`єднання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2023: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 24.08.2023 у справі №917/484/23; призначено справу до розгляду на "25" жовтня 2023 р. о 10:45 годині.

На адресу Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго-Трейд" надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким останнє заперечило проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених в зазначеному документі.

Судове засідання 25.10.2023 відбувалось в режимі відеоконференції.

Позивач в судовому засіданні 25.10.2023 заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає додаткове рішення суду першої інстанції законним та таким, що підлягає залишенню без змін. Крім того, до закінчення судових дебатів позивачем було заявлено усне клопотання про подання доказів понесених судових витрат після ухвалення постанови суду в порядку частини 8 статті 129 ГПК України.

Відповідач в судовому засіданні 25.10.2023 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає додаткове рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укренерго - Трейд" звернулось до Господарського суду Полтавської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про стягнення 128 806 147,81 грн заборгованості, з яких: 43 819 439,76 грн основний борг, 55 494 619,26 грн пеня, 1 620 682,99 грн 3% річних, 27 871 405,80 грн інфляційні згідно Договору постачання природного газу № 40 від 22.06.2018.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренерго - Трейд" у позові також було заявлено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в розмірі 150 000,00 грн.

Позивачем в процесі розгляду справи подано клопотання про долучення доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу (вх. № 8794 від 17.07.2023) та заяву про вирішення питання про судові витрати (вх. № 9234 від 27.07.2023) із відповідними додатками, зокрема копії рахунків фактур, актів здачі-приймання наданих послуг, платіжних інструкцій.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 10.08.2023 у справі №917/484/23: позов задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго-Трейд" 43 819 439,76 грн основної заборгованості, 16 648 385,77 грн пені, 1 620 682,99 грн 3% річних, 27 871 405,80 грн інфляційних втрат та 939 400,00 грн витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На адресу місцевого господарського суду 14.08.2023 від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить стягнути з відповідача на свою користь 155 200,00 грн витрат на відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою з яких:

- 25 200 грн. фактично понесені витрати на професійну правничу допомогу;

- 130 000 грн. гонорару успіху.

Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, яким останній просив зменшити розмір цих витрат до 35199,36 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.08.2023 у справі №917/484/23:

- заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго-Трейд" про розподілення судових витрат задоволено;

- стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго-Трейд" 155200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

При перегляді додаткового рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі, гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено ст.126 Господарського процесуального кодексу України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи є заявлена сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, згідно ст.15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що між Адвокатським об`єднанням Конфідент (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укренерго-Трейд" (далі замовник) був укладений договір про надання правової допомоги № 01-27-02-2023 від 27.02.2023 (далі Договір).

Згідно п.1.1. Договору замовник доручає, а виконавець приймає доручення по наданню правової допомоги адвокатського об`єднання замовнику та представництву законних інтересів замовника в судах всіх юрисдикцій та інстанцій, органах державної влади та місцевого самоврядування, органах внутрішніх справ та органах прокуратури України, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Службі безпеки України, органах податкової служби та податкової міліції, слідчих органах, передбачених діючим законодавством України, Державному бюро розслідувань, перед підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності, а також громадянами та будь-якими іншими органами та особами.

Вартість послуг визначається додатковою угодою до цього договору яка є невід`ємною частиною вказаного договору.

Відповідно до пункту 2 Додаткової угоди № 2 від 01.03.2023 до Договору замовник сплачує виконавцю гонорар у наступному розмірі:

- 1200 грн. 00 коп. (одна тисяча двісті грн. 00 коп.) за одну годину затраченого часу на надання правової допомоги за Договором про надання правової допомоги № 01-27-02-2023 від 27 лютого 2023 року. Ця частина гонорару сплачується Замовником протягом п`яти банківських днів з дати підписання сторонами за звітний період Акту здачі-приймання наданих послуг про надання правової допомоги щодо стягнення у судовому порядку заборгованості за Договором № 40 постачання природного газу від 22.06.2018;

- 130 000 грн. 00 коп. (сто тридцять тисяч грн. 00 коп.) у випадку задоволення або часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення у судовому порядку заборгованості за Договором № 40 постачання природного газу від 22.06.2018. Ця частина гонорару сплачується клієнтом протягом десяти банківських днів з дати набрання судовим рішенням щодо стягнення у судовому порядку заборгованості за Договором № 40 постачання природного газу від 22.06.2018 законної сили.

Позивачем на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу долучено акти здачі-приймання наданих послуг за квітень-липень 2023 на суму 25 200,00 грн., рахунки-фактури, платіжні інструкції, копії свідоцтв про право на заняття адвокатською діяльністю, детальний опис робіт згідно якого виконавцем було витрачено 21 час на надання правничих послуг.

Як вже зазначалось вище, місцевий господарський суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для стягнення 155 200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За наслідками дослідження наданих на підтвердження заявлених вимог доказів, судова колегія зазначає, що заявлені витрати є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг та затраченим ним часом на надання таких послуг. Крім того, зазначені адвокатські витрати відповідають критерію реальності та розумності їх розміру.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 24.08.2023 у справі №917/484/23 виключно в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 46808,32 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Публічним акціонерним товариством "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" зазначено, що в даному випадку суд першої інстанції був повинен стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 108 391,68 грн. (155200 грн. х 69,84% = 108 391,68 грн.), у зв`язку із чим з Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" безпідставно стягнуто 46808,32 грн.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитись із вищевказаними доводами апелянта, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що місцевий господарський суд під час прийняття оскаржуваного рішення прийшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго-Трейд" в повному обсязі, що в силу положень ст.129 ГПК України зумовлює покладання сплату витрат на професійну правничу допомогу на відповідача.

Разом з тим, тільки задоволення судом першої інстанції клопотання Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" про зменшення розміру пені, призвело до прийняття рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зміст вказаної норми свідчить про те, що останньою встановлено дискреційне повноваження суду, тобто його право здійснити розподіл судових витрат у вищезазначений спосіб.

Процесуальним законом не визначено поняття неправильних дій сторони. При цьому, висновок суду про необхідність покладення судових витрат на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, повинен бути належним чином обґрунтованим (правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19), що узгоджується із доводами скаржника, викладеними в апеляційній сказі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що в даній справі спір виник внаслідок неправильних дій Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", яке порушило свої зобов`язання з оплати отриманого природного газу за договором постачання природного газу № 40 від 22.06.2018, і саме несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, призвело до виникнення спору в даній справі.

Наведені вище обставини свідчать про правомірне покладання сплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 155200,00 грн в даній справі на Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта".

Доводи апелянта, що гонорар успіху в розмірі 130 000,00 грн. є неспівмірним із фактичними витратами адвокатського об`єднання, не є підставою для скасування додаткового рішення суду, оскільки скаржник зазначаючи довід про неспівмірність таких витрат, не зазначив до якого розміру слід було би зменшити розмір гонорару успіху або взагалі чи є правові підстави для його стягнення.

При цьому, ретельне дослідження змісту апеляційної скарги свідчить про те, що фактично, єдиною підставою для скасування додаткового рішення, апелянтом визначено довід про необхідність розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, прохальна частина апеляційної скарги напряму пов`язана із доводом апелянта про помилковість висновку суду про розподіл судових витрат шляхом покладання на відповідача 100% заявлених позивачем судових витрат, замість необхідного покладання на відповідача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

В той же час, посилання в апеляційній скарзі на неспівмірність гонорару успіху, жодним чином не вплинуло на зміст прохальної частини апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, той факт, що апелянтом в поданій скарзі не було висловлено доводів до якого розміру слід зменшити розмір гонорару успіху або чи взагалі є правові підстави для його стягнення, а також зважаючи на те, що довід щодо неспівмірності гонорару успіху жодним чином не впливає на прохальну частину апеляційної скарги, цей довід не може бути підставою для скасування оскаржуваного додаткового рішення.

Зважаючи на вищевикладене колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укренерго-Трейд" 155 200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу

Також колегія суддів апеляційного господарського суду зауважує про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права.

Згідно ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст.221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Аналіз положень статті 244 ГПК України дозволяє дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги. Також додаткове судове рішення може бути процесуальним засобом реалізації прав учасника справи, якщо воно ухвалюється за спеціальною заявою такого учасника, поданою з дотриманням відповідної процедури. Так, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог

При цьому, ГПК України визначає обов`язок суду для вирішення питання про судові витрати призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше 15 днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог та ухвалення за наслідком такого судового засідання додаткового рішення в порядку, передбаченому частинами другою, третьою статті 221 ГПК України.

Отже, законодавець визначив обов`язок суду призначити заяву сторони про розподіл судових витрат в судове засідання, якщо справа розглядалася з призначенням її до розгляду по суті в судових засіданнях (не в письмовому провадженні), за наслідком проведення якого має бути прийнято відповідне процесуальне рішення (додаткова постанова, додаткова ухвала).

Наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що вказана справа розглядалась в загальному позовному провадженні із призначенням її до розгляду по суті в судових засіданнях.

Проте, місцевий господарський суд в порушення положень ст.ст 221, 244 ГПК України не призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати, що є порушенням норм процесуального права.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідач скористався своїм правом на подання заяви про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, а вищевказане порушення норм процесуального права не призвело до прийняття неправильного вирішення справи, що в контексті ч.2 ст.277 ГПК України не може бути підставою для скасування оскаржуваного додаткового рішення.

Доводи апелянта були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 24.08.2023 у справі №917/484/23 в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" на додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 24.08.2023 у справі №917/484/23 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Полтавської області від 24.08.2023 у справі №917/484/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Е.В. Сгара

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Повний текст постанови складено та підписано 30.10.2023 року