ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" жовтня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2555/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Іванова Т.В.,

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного підприємства РЕНІЛІС до відповідача: Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємство РЕНІЙСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ, про визнання договорів оренди продовженими та зобов`язання утриматись від певних дій.

встановив:

Приватне підприємство РЕНІЛІС (далі ПП РЕНІЛІС, Позивач) , використовуючи систему Електронний суд, звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях (далі Фонд, Відповідач), в якій просить:

визнати Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 23.08.2006 року № 6 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк, тобто на 15 (п`ятнадцять) років, а саме до 23.08.2036 року;

зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях утриматися від проведення аукціону та вчинення будь-яких дій, спрямованих на передачу в оренду будівлі складу № 3 на території 1-го вантажного району Ренійського морського торгового порту, загальною площею 2194,3 кв. м, що знаходиться за адресою Одеська обл., місто Рені, вулиця Дунайська, 188-Д, впродовж строку дії Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 23.08.2006 року № 6;

визнати Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 23.08.2006 року № 7 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк, тобто на 15 (п`ятнадцять) років, а саме до 23.08.2036 року;

зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях утриматися від проведення аукціону та вчинення будь-яких дій, спрямованих на передачу в оренду будівлі складу № 4 на території 1-го вантажного району Ренійського морського торгового порту, загальною площею 1450 кв. м, що знаходиться за адресою Одеська обл., місто Рені, вулиця Дунайська, 188-Е, впродовж строку дії Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 23.08.2006 року № 7.

Обґрунтовуючи звернення із позовом до господарського суду ПП РЕНІЛІС посилається на реалізацію ним права на звернення до Фонду із заявою про продовження строку договорів оренди від 23.08.2006 року № 7 та від 23.08.2006 року № 6, однак останнім призначено електронні аукціони стосовно передачі нерухомих будівель, які є предметом договорів оренди. При цьому, посилається на автоматичну пролонгацію укладених договорів та продовження внесення орендної плати, додатково зазначаючи про наявність укладеного Позивачем договору оренди землі, на якій розташовано об`єкти, які перебувають в оренді у Позивача за договорами оренди, так само як і укладеного договору на реалізацію інвестиційного проекту на території пріоритетного розвитку, у спеціальній економічній зоні «Рені». Як зазначає Позивач, всі укладені договори взаємопов`язані між собою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 р. позовній заяві ПП РЕНІЛІС присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 916/2555/23 та визначено суддю Гута С.Ф. її розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 р. прийнято позовну заяву ПП РЕНІЛІС до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2555/23, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі третьої особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємство РЕНІЙСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ (далі ДП РМТП, Третя особа).

21.06.2023 р. ПП РЕНІЛІС звернулось до господарського суду із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 р. заяву ПП РЕНІЛІС про забезпечення позову задоволено.

04.07.2023 р. Фонд звернувся до господарського суду із клопотанням про повернення позовної заяви, мотивуючи тим, що ПП РЕНІЛІС подано позовну заяву із порушенням приписів статті 173 ГПК України, адже фактично предметом позову є два окремих договори оренди.

07.07.2023 р. від ПП РЕНІЛІС до господарського суду надійшли заперечення на клопотання Фонду про повернення позовної заяви.

11.07.2023 р. від Фонду до господарського суду надійшло клопотання про продовження строку на подачу відзиву на позовну заяву.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.07.2023 р. з метою дотримання принципів диспозитивності, змагальності сторін та рівності учасників процесу перед законом та судом, керуючись статтями 119,165 ГПК України продовжено строк Фонду для подачу відзиву на позовну заяву до 02.08.2023 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.07.2023 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 916/678/23 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 05.09.2023 р.

01.08.2023 р. від Фонду до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи підстави, які суд має врахувати для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, Фонд посилається на приписи Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 р., якими чітко врегулювано питання продовження укладених договорів оренди. Вказаним законом передбачено механізм продовження договорів, який з урахуванням того, що договори із Позивачем укладено на строк більше ніж 5 років, передбачає оголошення та проведення відповідних аукціонів. Після звернення ПП РЕНІЛІС із заявами Фондом прийнято рішення про проведення аукціонів, які передбачають можливість продовження договорів із Позивачем, однак переможцем відповідних аукціонів стала інша особа, якою в подальшому не виконано встановлених вимог. Додаткового зазначає, що обраний Позивачем спосіб захисту в частині зобов`язання Фонду утриматись від проведення аукціонів суперечить приписам ЦК України.

15.08.2023 р. та 16.08.2023 р. від Фонду до господарського суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких підтримує викладену у відзиві позицію із посиланням на відповідні докази.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2023 р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 р. про забезпечення позову у справі № 916/2555/23.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2023 р. відмовлено у задоволенні клопотання Фонду про повернення позовної заяви на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 ГПК України, оскільки відсутні передбаченні статтею 173 ГПК України підстави. Позовні вимоги по двом договором стосуються одного і того позивача та відповідача, однорідність позовних вимог виникає з аналогічних підстав та пов`язаних способом захисту порушених прав та інтересів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2023 р. закрито підготовче провадження у справі № 916/2555/23 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.09.2023 р.

12.09.2023 р. від ПП РЕНІЛІС до господарського суду надійшла відповідь на відзив, в якій серед іншого зазначає про автоматичну пролонгацію договорів оренди, відсутність заперечень з боку Фонду як орендодавця після спливу строку укладених договорів та продовження надсилання останнім рахунків на оплату разом із актами виконаних робіт, щодо ефективного обраного способу захисту порушених прав.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.09.2023 р. відкладено розгляд справи на 03.10.2023 р.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2023 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2023 р. у справі № 916/2555/23.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.10.2023 р. відкладено розгляд справи на 12.10.2023 р.

У призначене на 12.10.2023 р. судове засідання представники ПП РЕНІЛІС та ДП РМТП не з`явились.

12.10.2023 р. від ПП РЕНІЛІС до господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку погіршення стану здоров`я представника.

ДП РМТП про всі призначенні засідання вважається повідомленим належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи та сформованими автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідками про доставку до його електронного кабінету кожної ухвали у справі № 916/2555/23.

Протокольною ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.10.2023 р. відмовлено у задоволенні клопотання ПП РЕНІЛІС про відкладення розгляду справи, оскільки в судовому засіданні 03.10.2023 р. відкладено розгляд справи на стадії судових дебатів (репліка представника Відповідача), представником Позивача після дослідження доказів висловлено позицію у справі. Окрім того, ПП РЕНІЛІС є юридичною особою, яка не позбавлена права залучити до участі у справі іншого представника або забезпечити участь директора в засіданні.

В процесі розгляд справи представник ПП РЕНІЛІС підтримував заявлені позовні вимоги та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, представник Фонду натомість заперечував проти заявлених позовних вимог та наполягав на відмові у задоволенні позову.

12.10.2023 р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приписами статті 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, суд встановив:

21.12.2004 р. рішенням Ренійського міськвиконкому № 646 затверджено розроблений ПП РЕНІЛІС та погоджений ДП РМТП бізнес-план інвестиційного проекту «Зміни інвестиційного проекту «Виробництво клеєного брусу та паркету».

01.01.2005 р. між ДП РМТП (Орендодавець) та ПП РЕНІЛІС (Орендар) укладено договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди № 81/05, відповідно до пункту 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на території першого вантажного району порту (Ділянка), площею 5762,35 грн, згідно з планом землекористування, що додається, яка розташована за адресою: м. Рені, Одеської області, що знаходиться у землекористуванні Ренійського морського торгового порту. Земельна ділянка передається в оренду з метою розміщення комплексу по змішуванню мінеральних добрив, згідно з Інвестиційним Проектом (Свідоцтво № 6 від 24.05.2004 р. про реєстрацію суб`єкта СЕЗ «Рені»).

Орендна плата визначається на підставі Закону України «Про оренду землі» і становить без ПДВ 259,31 грн в місяць. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством (пункт 3.1).

Орендна плата перераховується Орендарем Орендодавцю щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця (пункт 3.2).

Цей Договір укладено строком на 25 років, та діє з 01 січня 2005 р. до 31 грудня 2029 р. (пункт 7.1).

Договір на право тимчасового користування землею на умовах оренди № 81/05 підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

23.08.2006 р. між Фондом державного майна України по Одеській області (Орендодавець) та ПП РЕНІЛІС (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (Договір 1), за умовами пункту 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (Об`єкт оренди), а саме: будівлю складу № 3 (три) на території 1-го вантажного району Ренійського морського торгового порту, загальною площею 2194,30 (дві тисячі сто дев`яносто чотири цілих та три сотих) кв.м, що перебуває на балансі Ренійського морського торгового порту (Балансоутримувач) та розташовану за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-д (сто вісімдесят вісім - д). Об`єкт оренди - нежитлова будівля склад № 3 (метал.), загальною площею 2194,30 (дві тисячі сто дев`яносто чотири цілих та тридцять сотих) кв.м, розташована на земельній ділянці площею 2275,00 (дві тисячі двісті сімдесят п`ять) к.вм.

Згідно з незалежною експертною оцінкою вартості Об`єкту оренди, проведеною приватним підприємством "Експерт-центр "Авант, відповідно до їх висновку у звіті від 28.02.2006 року, вартість Об`єкту оренди станом на 28.02.2006 р. становить 164600,00 (сто шістдесят чотири тисячі шістсот) гривень 00 коп. (пункт 1.2 Договору № 1).

Мета використання Об`єкту оренди: для здійснення агентувальної діяльності (інше використання нерухомого майна) (пункт 1.3 Договору № 1).

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 р. № 786 зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 19.01.2000 р. № 75 і становить без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (липень 2006 р.) 1382,59 (одна тисяча триста вісімдесят дві) гривні 59 коп. (пункт 3.1 Договору № 1).

Орендна плата перераховується Орендарем до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 (сімдесят) % та 30 (тридцять) % щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем. Одночасно копії платіжних доручень на перерахування орендної плати до Державного бюджету 70% та 30% Балансоутримувачу надсилається Орендарем Орендодавцеві (пункт 3.4 Договору № 1).

Цей Договір укладено терміном на 15 (п`ятнадцять) років включно, та діє з момен ту його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації (пункт 10.1 Договору № 1).

Умови цього Договору зберігають силу протягом всього терміну його дії, в тому числі у випадках, коли після його укладення, законодавством встановлено правила, що погіршують становище Орендаря, а в частині зобов`язань Орендаря щодо орендної плати до повного виконання зобов`язань (пункт 10.2 Договору № 1).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін який був передбачений цим договором, за умови погодження з Державним департаментом річкового та морського транспорту Міністерства транспорту та зв`язку України (пункт 10.9 Договору № 1).

Взаємовідносини сторін, не врегульовані цим Договором, регулюються чинним законодавством України (пункт 10.12 Договору № 1).

Договір оренди № 1 підписано представниками учасників справи, скріплено печатками їх контрагентів та посвідчено 23.08.2006 р. приватним нотаріусом Ренійського районного нотаріального округу Познєєвим О.В. із відповідною реєстрацію в реєстрі за номером № 2380.

23.08.2006 р. між Орендодавцем та Орендарем підписано акт приймання-передачі Об`єкту оренди за Договором № 1.

23.08.2006 р. між Фондом державного майна України по Одеській області (Орендодавець) та ПП РЕНІЛІС (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності (Договір 2), за умовами пункту 1.1 якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (Об`єкт оренди), а саме: будівлю складу № 4 (чотири) на території 1-го вантажного району Ренійського морського торгового порту, загальною площею 1450,00 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) кв.м., що перебуває на балансі Ренійського морського торгового порту (Балансоутримувач) та розташовану за адресою: Одеська обл., м. Рені, вул. Дунайська, 188-е (сто вісімдесят вісім - е). Об`єкт оренди - нежитлова будівля склад № 4 (метал.), загальною площею 1450,0 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) кв.м, розташована на земельній ділянці площею 1534 (одна тисяча п`ятсот тридцять чотири) кв.м.

Згідно з незалежною експертною оцінкою вартості Об`єкту оренди, проведеною приватним підприємством "Експерт-центр "Авант, відповідно до їх висновку у звіті від 28.02.2006 року, вартість Об`єкту оренди станом на 28.02.2006 р. становить 108750,00 (сто вісім тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. (пункт 1.2 Договору № 2).

Мета використання Об`єкту оренди: для здійснення агентувальної діяльності (інше використання нерухомого майна) (пункт 1.3 Договору № 2).

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 р. № 786 зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 19.01.2000 р. № 75 і становить без урахування ПДВ за базовий місяць розрахунку (липень 2006 р.) 913,46 (дев`ятсот тринадцять) гривень 46 коп. (пункт 3.1 Договору № 2).

Орендна плата перераховується Орендарем до Державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 (сімдесят) % та 30 (тридцять) % щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним місяцем. Одночасно копії платіжних доручень на перерахування орендної плати до Державного бюджету 70% та 30% Балансоутримувачу надсилається Орендарем Орендодавцеві (пункт 3.4 Договору № 2).

Цей Договір укладено терміном на 15 (п`ятнадцять) років включно, та діє з момен ту його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації (пункт 10.1 Договору № 2).

Умови цього Договору зберігають силу протягом всього терміну його дії, в тому числі у випадках, коли після його укладення, законодавством встановлено правила, що погіршують становище Орендаря, а в частині зобов`язань Орендаря щодо орендної плати до повного виконання зобов`язань (пункт 10.2 Договору № 2).

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін який був передбачений цим договором, за умови погодження з Державним департаментом річкового та морського транспорту Міністерства транспорту та зв`язку України (пункт 10.8 Договору № 2).

Взаємовідносини сторін, не врегульовані цим Договором, регулюються чинним законодавством України (пункт 10.12 Договору № 2).

Договір оренди № 2 підписано представниками учасників справи, скріплено печатками їх контрагентів та посвідчено 23.08.2006 р. приватним нотаріусом Ренійського районного нотаріального округу Познєєвим О.В. із відповідною реєстрацію в реєстрі за номером № 2379.

23.08.2006 р. між Орендодавцем та Орендарем підписано акт приймання-передачі Об`єкту оренди за Договором № 2.

08.11.2006 р. між Ренійським міським виконавчим комітетом (Орган управління) та ПП РЕНІЛІС (Інвестор) укладено договір на реалізацію проекту на території пріоритетного розвитку, в спеціальній економічній зоні «Рені», відповідно до пункту 1 якого Інвестор зобов`язується на власний ризик і за власні кошти відповідно до умов цього договору (контракту) забезпечити реалізацію схваленого (затвердженого) інвестиційного проекту Виробництво клеєного брусу та паркету; виробництво інших основних неорганічних речовин; послуги з перевалювання СВГ (діяльність транспортних агентств), пакування, змішення та перевалювання мінеральних добрив на водний транспорт; функціонування інфраструктури водного транспорту в спеціальній економічній зоні «Рені», в Орган управління створення умов для його реалізації.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 2030 р (пункт 11).

Договір на реалізацію проекту на території пріоритетного розвитку, в спеціальній економічній зоні «Рені» підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

18.02.2022 р. ДП РМТП надано Фонду довідку (лист № 1-34/182), в якій повідомляє про відсутність у ПП РЕНІЛІС заборгованості за Договорами оренди № 1 та № 2, так само повідомляє про відсутність у Балансоутримувача необхідності у використанні Об`єктів оренди.

13.05.2021 р. ПП РЕНІЛІС звернулось до Фонду із заявами №№ 83 та 84 стосовно продовження дії укладених Договорів оренди № 1 та № 2. Відповідно до залишених Фондом відміток заяви отримано 14.05.2021 р.

19.09.2022 р. Фонд звернувся до Міністерства інфраструктури України із листом № 07-06-02282 стосовно погодження рішення про погодження продовження Договорів оренди № 1 та № 2.

Наказом Фонду від 12.10.2022 р. № 859 затверджено оголошення про продовження через електронний аукціон Договору оренду № 1.

Наказом Фонду від 13.10.2022 р. № 864 затверджено висновок про ринкову вартість Об`єкту оренди за Договором № 1.

Наказом Фонду від 14.10.2022 р. № 869 затверджено висновок про ринкову вартість Об`єкту оренди за Договором № 2.

Наказом Фонду від 18.10.2022 р. № 885 затверджено оголошення про продовження через електронний аукціон Договору оренду № 2.

Наказом Фонду від 03.11.2022 р. № 947 затверджено протокол електронного аукціону від 02.11.2022 р., оператор електронного майданчику ТОВ «УКРАЇНСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА», № LLP001-UA-333, організатором якого виступив Фонд стосовно передачі в оренду Об`єкту оренди за Договором № 2 щодо якого прийнято рішення про продовження терміну дії чинного договору оренди № 7 на аукціоні (лот № 32137). Одним із учасників аукціону виступив ПП РЕНІЛІС, однак переможцем аукціону визначено ФОП Кауфман І.Л., якою запропоновано найвищу цінову пропозицію.

Наказом Фонду від 03.11.2022 р. № 948 затверджено протокол електронного аукціону від 02.11.2022 р., оператор електронного майданчику ТОВ «УКРАЇНСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА», № LLP001-UA-323, організатором якого виступив Фонд стосовно передачі в оренду Об`єкту оренди за Договором № 1 щодо якого прийнято рішення про продовження терміну дії чинного договору оренди № 6 на аукціоні. Одним із учасників аукціону виступив ПП РЕНІЛІС, однак переможцем аукціону визначено ФОП Кауфман І.Л., якою запропоновано найвищу цінову пропозицію.

13.11.2022 р. ДП РМТП звернулось до Фонду із листом № 1-34/1564, в якому повідомляє про замовлення технічної інвентаризації Об`єктів оренди за Договорами № 1 та № 2, за результатами якої станом на 01.11.2022 р. площа об`єктів не змінювалась.

23.11.2022 р. Фондом складено лист до ФОП Кауфман І.Л. № 18-06-03004 стосовно необхідності внесення авансового платежу.

Фондом складено акт про дискваліфікацію переможця аукціону, оголошеного з метою передачі в оренду державного нерухомого майна, яке обліковується на балансі ДП РМТП. Номер лота 32138, аукціону проведено 02.11.2022 р., переможець ФОП Кауфман І.Л. (Об`єкт оренди за Договором № 1).

Фондом складено акт про дискваліфікацію переможця аукціону, оголошеного з метою передачі в оренду державного нерухомого майна, яке обліковується на балансі ДП РМТП. Номер лота 32137, аукціону проведено 02.11.2022 р., переможець ФОП Кауфман І.Л. (Об`єкт оренди за Договором № 2).

01.12.2022 р. ТОВ «УКРАЇНСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА» як оператором електронного майданчику опубліковано протокол про результати електронного аукціону № LLP001-UA-323, організатором якого виступив Фонд стосовно передачі в оренду Об`єкту оренди за Договором № 1 щодо якого прийнято рішення про продовження терміну дії чинного договору оренди № 6 на аукціоні. Серед учасників аукціону ПП РЕНІЛІС. Статут аукціону не відбувся.

Наказом Фонду від 05.12.2022 р. № 1020 затверджено оголошення про передачу в оренду через електронний аукціон Об`єкту оренди за Договором № 1, яке не було передано в оренду за результатами аукціону на продовження договору оренди.

Наказом Фонду від 08.12.2022 р. № 1023 відмінено електронний аукціон, за результатами якого може бути продовжено Договір оренди № 1, у зв`язку із технічними помилками.

09.12.2022 р. ДП РМТП звернулось до Фонду із листом № 1-34/1556, в якому зокрема просить сповістити про рішення та дату закінчення Договорів оренди № 1 та № 2 для можливості підготувати акти приймання-передачі державного майна.

Наказом Фонду від 24.01.2023 р. № 58 затверджено оголошення про передачу в оренду через електронний аукціон державного нерухомого майна, яке не було передано в оренду за результатами аукціону на продовження договору оренди (Договір № 1).

26.05.2023 р. ТОВ «УКРАЇНСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА» як оператором електронного майданчику опубліковано протокол про результати електронного аукціону № LLP001-UA-093, організатором якого виступив Фонд стосовно передачі в оренду Об`єкту оренди за Договором № 1 щодо якого прийнято рішення про продовження терміну дії чинного договору оренди № 6 на аукціоні. Учасники аукціону відсутні. Статут аукціону відмінено.

26.05.2023 р. ТОВ «УКРАЇНСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА БІРЖА» як оператором електронного майданчику опубліковано протокол про результати електронного аукціону № LLP001-UA-356, організатором якого виступив Фонд стосовно передачі в оренду Об`єкту оренди за Договором № 2 щодо якого прийнято рішення про продовження терміну дії чинного договору оренди № 7 на аукціоні. Учасники аукціону відсутні. Статут аукціону відмінено.

Наказом Фонду від 17.05.2023 р. № 533 затверджено оголошення про продовження через електронний аукціон Договору оренди № 2.

Наказом Фонду від 26.05.2023 р. № 569 відмінено оголошено електронний аукціон, за результатами якого може бути продовжено Договір оренди № 2.

Наказом Фонду від 26.05.2023 р. № 570 відмінено оголошено електронний аукціон, за результатами якого може бути продовжено Договір оренди № 1.

Оголошення про проведення аукціонів передачі в оренду Об`єктів оренди за Договорами № 1 та № 2 щодо яких прийнято рішення про продовження терміну дії чинних договорів оренди № 6 та № 7 розміщено на сайті https://prozorro.sale/: https://prozorro.sale/auction/LLP001-UA-032/ та https://prozorro.sale/auction/LLP001-UA-737/. При цьому зазначено, що відповідні аукціони скасовано.

ПП РЕНІЛІС представлено до матеріалів справи акти виконаних робіт (надання послуг), складені та підписані ДП РМТП та ПП РЕНІЛІС стосовно нарахування орендної плати на підставі Договорів № 1 та № 2, рахунки на оплату за період з 09.09.2021 р. по 11.05.2023 р. та відповідні платіжні інструкції про перерахування коштів ПП РЕНІЛІС.

Наказом Фонду від 13.06.2023 р. № 634 затверджено оголошення про продовження через електронний аукціон Договору оренди № 1.

Наказом Фонду від 19.06.2023 р. № 660 відмінено електронний аукціон, за результатами якого може бути продовжено Договір оренди № 1.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 р. № 2269-XII (тут і далі в редакції чинній на час укладання Договорів оренди № 1 та № 2) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із частиною 4 статті 10 Закону України від 10.04.1992 р. № 2269-XII умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря.

Приписи статті 17 Закону України від 10.04.1992 р. № 2269-XII передбачають, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін (частина 1). У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (частина 2). Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін (частина 3).

В свою чергу, частина 2 статті 26 Закону України від 10.04.1992 р. № 2269-XII встановлює, що однією з підстав припинення договору оренди є закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно ж із статтею 764 ЦК України (в редакції чинній на час укладення Договорів оренди № 1 та № 2 та звернення ПП РЕНІЛІС із заявами про продовження Договорів оренди № 1 та № 2), якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

При цьому частини 2 та 4 статті 284 ГК України встановлюють, що умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря. Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

03.10.2019 було прийнято Закон України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ (тут і далі в редакції чинній нас час звернення ПП РЕНІЛІС із заявами про продовження Договорів оренди № 1 та № 2), в розділі "Прикінцеві та перехідні положення" якого передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 1 лютого 2020 року (за виключенням окремих зазначених норм).

При цьому пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 157-IX визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про оренду державного та комунального майна" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 30, ст. 416 із наступними змінами) з дня введення в дію цього Закону.

Ураховуючи опублікування тексту Закону України № 157-ІХ в офіційному друкованому виданні "Голос України" 26.12.2019 р., останній набрав чинності 27.12.2019 р. і введений в дію з 01.02.2020 р., отже, з цієї дати підлягають застосуванню його норми (за винятком норм, наведених у розділі "Прикінцеві та перехідні положення").

При цьому за загальним правилом, якщо прийнятим нормативним актом порівняно з попереднім змінюється правове регулювання відносин в тій чи іншій сфері, то нові норми застосовуються з дати набрання ними чинності, якщо інше не визначено в самому нормативному акті (частина 1 статті 5 ЦК України).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 157-IX договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом 5 частини 2 статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Господарський суд наголошує на тому, що порядок продовження договорів оренди державного та комунального майна, який діяв до 31.01.2020 р. та був передбачений Законом України № 2269-XII (втратив чинність 31.01.2020 р.), може бути застосовано до процедури продовження тих договорів, строк дії яких закінчився до 01.07.2020 р. включно, а щодо інших договорів оренди державного та комунального майна (строк дії яких закінчився після 01.07.2020 р.) у силу вимог абзацу 3 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 157-IX має застосовуватися порядок продовження, визначений Законом України № 157-ІХ. Таким чином, законодавець передбачив умови та порядок продовження дії договорів оренди державного та комунального майна, укладених відповідно до положень Закону України № 2269-XII.

При цьому частиною 2 статті 17 Закону України № 2269-XII передбачена можливість автоматичної пролонгації укладеного договору оренди у зв`язку із відсутністю заяви однієї із сторін протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

Схожий правовий висновок щодо необхідності чіткого розмежування порядку та підстав продовження договорів оренди державного та комунального майна, передбачених нормами Закону України № 2269-XII (чинного до 31.01.2020 р.) і Закону України № 157-ІХ (введеного в дію з 01.02.2020 р.), викладено в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.10.2021 р. у справі № 907/720/20, від 09.11.2021 р. у справі № 908/2637/20, від 05.07.2022 р. у справі № 909/479/21, від 19.07.2022 р. у справі № 924/852/21, від 13.12.2022 р. у справі № 916/4073/21, від 27.12.2022 р. у справі № 910/21725/21).

Оскільки строк дії Договорів оренди від 23.08.2006 № 1 та № 2 визначено його сторонами на 15 років, тобто вже після 01.07.2020, то до спірних правовідносин оренди державного майна підлягали застосуванню саме положення статей 18, 24, 25 Закону України № 157-ІХ, а не приписи статей 764 ЦК України та 284 ГК України, про що зазначає ПП РЕНІЛІС як на підставу автоматичної пролонгації.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 та частин 3, 4 статті 18 Закону України № 157-ІХ без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше. Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого частиною 2 цієї статті, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем. Рішення про продовження договору оренди комунального майна, передбаченого частиною 2 цієї статті, та рішення про відмову у продовженні договору оренди комунального майна приймаються орендодавцем або представницьким органом місцевого самоврядування чи визначеними ним органами у випадках, встановлених рішенням представницького органу місцевого самоврядування.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 18.06.2020 р. № 5-р(II)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori); "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali)" "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.

Згідно з частиною 2 статті 9 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Частиною 1 статті 2 Закону України № 157-ІХ передбачено, що законодавство України про оренду державного та комунального майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим, складається з цього Закону, інших законодавчих актів.

Таким чином, оскільки в силу вимог частини 2 статті 9 ЦК України та частини 1 статті 2 Закону України № 157-ІХ в спірних правовідносинах у співвідношенні із загальним законом (стаття 764 ЦК України та частина 4 статті 284 ГК України) спеціальним законом є Закон України № 157-ІХ, пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень якого підлягає пріоритетному застосуванню до спірних орендних правовідносин, господарськи суд вважає, що наведеним повністю спростовується твердження ПП РЕНІЛІС про автоматичну пролонгацію Договорів оренди № 1 та № 2 від 23.08.2006 р., яке (твердження) ґрунтується передусім на безпідставному застосуванні до правовідносин продовження договорів оренди державного та комунального майна загальних норм статті 764 ЦК України та частини 4 статті 284 ГК України, а не положень статей 18,19,24,25 Закону України № 157-IX як спеціального закону.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.02.2023 р. у справі № 910/13661/21.

Додатково господарський суд зазначає, що Закон України «Про спеціальну економічну зону "Рені"» визначає порядок створення, функціонування та ліквідації спеціальної економічної зони "Рені", у той же час його приписи не розповсюджується на взаємовідносини пов`язані із орендної державного майна, розташованого в межах відповідної економічної зони.

Враховуючи викладене, те, що правовими підставами заявленого ПП РЕНІЛІС позову визначено автоматичну пролонгацію Договорів оренди № 1 та № 2, яка як зазначено вище не застосовується до вказаних правовідносин, адже термін дії відповідних Договорів закінчується після 01.07.2020 р., до правовідносин стосовно можливості його продовження маються застосовуватись приписи статті 18 Закону України № 157-ІХ, відтак у господарського суду відсутні правові підстави для задоволення заявлених ПП РЕНІЛІС вимог.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 р., серія A, № 303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р.). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 р. Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Пунктом 2 частини 1 статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 9 статті 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.13,20,73,74,76,86,129,165,232,233,237,238,240,241

Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства РЕНІЛІС до відповідача: Регіонального відділення фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємство РЕНІЙСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ, про визнання договорів оренди продовженими та зобов`язання утриматись від певних дій відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 р. у справі № 916/2555/23.

Витраті по сплаті судового збору за подачу позовної заяви покласти на Приватне підприємство РЕНІЛІС.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 23 жовтня 2023 р.

Суддя С.Ф. Гут