ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 Справа № 914/1408/23

За позовом: Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури, м.Стрий,

до відповідача-1: Стрийської міської ради, м.Стрий,

до відповідача-2: ОСОБА_1 , с.Лани-Соколівські, Стрийський район,

про: визнання незаконним та скасування п.18 та 19 рішення Стрийської МР №835 від 23.12.2021, визнання недійсним договору оренди землі від 16.08.2022, скасування державної реєстрації права оренди, зобов`язання повернути земельну ділянку в розпорядження Стрийської територіальної громади.

Суддя І. Б. Козак

Секретар с/з Г.Гелеш

Представники сторін:

Прокурор: Леонтьєва Н.Т.,

Від позивача: ОСОБА_2 представник,

Від відповідача: Ярич Р.В.

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури до Стрийської міської ради та до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування п.18 та 19 рішення Стрийської МР №835 від 23.12.2021, визнання недійсним договору оренди землі від 16.08.2022, скасування державної реєстрації права оренди, зобов`язання повернути земельну ділянку в розпорядження Стрийської територіальної громади.

Ухвалою суду від 04.05.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 23.05.2023. Ухвалою суду від 18.07.2023 закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 01.08.2023. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

Правова позиція прокурора.

Прокурор у судове засідання 17.10.2023 з`явився, позовні вимоги підтримав, просить:

1- визнати незаконними та скасувати пункти 18 та 19 рішення Стрийської міської ради від 23.12.2021 № 835 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у користування (оренду) на території Стрийської міської ради», зі змінами, внесеними пунктом 1 рішення Стрийської міської ради від 11.08.2022 № 1242 «Про внесення змін у рішення сесії по земельних питаннях».

2 - визнати недійсним договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 16.08.2022, укладений між Стрийською міською радою та ОСОБА_1 .

3 - скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0001, площею 44,5005 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, номер запису про інше речове право: 47733371.

4 - зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0001, площею 44,5005 га в розпорядження Стрийської територіальної громади в особі Стрийської міської ради.

Позов обгрунтований тим, що Стрийська міська рада передала ОСОБА_1 земельну ділянку в оренду без проведення аукціону, що є порушенням вимог ст.124, 134, 135 Земельного кодексу України. До того ж, площа орендованої земельної ділянки у 34231 разів первищує площу нерухомого майна, яке на ній розташоване та належить відповідачу 2 на праві власності.

Попередній розрахунок судових витрат:

· 10736,00 грн сплачений судовий збір.

Правова позиція відповідача 1.

У судове засідання 17.10.2023 представник відповідача 1 з`явився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов (вх.№12947/23 від 23.05.2023). Зазначив, що прокурором взагалі не обгрунтовано, в чому полягає незаконність пункту 18 рішення Стрийської МР від 23.12.2021, яким затверджено технічну документацію зі землеустрою; при наданні в оренду спірної ділянки міською радою була дотримана процедура, передбачена ст.123 ЗКУ; земельна ділянка станом на дату передання її в оренду була сформована у Державному кадастрі та мала відповідний номер; всі об`єкти нерухомого майна, які знаходяться на ділянці, належать ОСОБА_1 на праві власності та набуті ним на підставі договору купівлі-продажу №16-01/18 від 16.01.2018 та договору купівлі-продажу від 16.07.2020; звернув увагу на те, що відповідно до п.2 ч.2 ст.134 ЗКУ не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки для потреб, пов`язаних з користування надрами та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів, а у відповідача 1 наявний дозвіл на спеціальне водокористування від 20.01.2023 №7-ЛВ/49д-23.

Правова позиція відповідача 2.

Відповідач у судове засідання 17.10.2023 з`явився, у відзиві (вх.№12708/23 від 22.05.2023), проти позову повністю заперечив.

Прокурор подав відповідь на відзив відповідача 1 (вх.№11872/23 від 12.05.2023), в якому зазначив, що спірна земельна ділянка була потрібна не для експлуатації та обслуговування будівель, а для рибогосподарських потреб і для ведення рибного господарства, а тому могла надаватися на конкурентних засадах. Право користування на земельну ділянку, вільну від забудови відповідач 2 міг набути лише на конкурентних засадах. Крім того, вважає нікчемним договір купівлі-продажу №16-01/18, оскільки він не був нотаріально посвідчений, право власності на майно, що було предметом купівлі-продажу, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстроване. Також звернув увагу суду на те, що попередній власник нерухомого майна (ПрАТ Львівський облрибкомбінат») не оформив речове право на спірну земельну ділянку, тому в подальшому, після купівлі нерухомого майна новим власником, до нового власника не переходило право оренди спірної ділянки. Щодо дозволу на спеціальне водокористування, то такий був виданий ОСОБА_1 після прийняття оскаржуваного рішення.

Прокурор подав відповідь на відзив відповідача 2 (вх.№13522/23 від 30.05.2023), в якому зазначив аналогічні аргументи, як у відповіді на відзив відповідача 1.

Відповідач 2 подав заперечення на відповідь прокурора на відзив (вх.№14633/23 від 13.06.2023) звернув увагу суду на те, що ПрАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» користувався земельною ділянкою на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 1990 року. Право постійного користування є безстроковим і може бути припиненим лише з підстав, передбачених законом, а тому не втрачається, та не припиняється. Тому вважає, що право користування земельною ділянкою перейшло і до ОСОБА_1 до моменту оформлення її в оренду.

Відповідачем 2 подано клопотання про залишення цього позову без розгляду (вх.№17705/23 від 17.07.2023), оскільки, на думку ОСОБА_1 , існує мінімум 2 уповноважені державні органи, які могли б самостійно звернутися з цим позовом до суду: Держводагенство та Держгеокадастр.

Прокурор подав пояснення (вх.№18751/23 від 31.07.2023), у якому зазначив, що даний позов подано в межах спору щодо законності розпорядження земельною ділянкою комунальної власності несільськогосподарського призначення. Прокурор звернувся з цим позовом до суду, оскільки відсутній орган, який мав би здійснювати захист порушених інтересів держави, а спір належить до тих випадків (ст.131-1 Конституції України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру»), коли прокурор може звертатися до суду як позивач.

Обставини справи.

16.01.2018 між ПрАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу №16-01/18р, предметом якого була купівля-продаж комплексу гідротехнічних споруд для вирощування риби: дамба контурна -1 шт, дамба роздільна 9 шт, перепускна споруда 9 шт, водовипуск 1 шт, канал дренажний 1 шт.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 29.08.2022 зареєстровано право комунальної власності Стрийської міської ради на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0001 площею 44,5005 га на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-ІХ від 28.04.2021. Вказаним Законом доповнено розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України пунктом 24, згідно якого з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім передбачених цим пунктом винятків.

Раніше земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0001 площею 44,5005 га належала до земель державної власності.

Із листа Львівської обласної державної адміністрації від 05.09.2022 № 5/9-8475/0/2-22/7-16 вбачається, що розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 17.07.2018 № 736/0/5-18 Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) було надано дозвіл ПрАТ Львівський облрибкомбінат на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на території Сихівської сільської ради Стрийського району Львівської області. На підставі вказаного розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації від 17.07.2018 № 736/0/5-18 було розроблено технічну документацію із землеустрою, відповідно до якої 25.06.2020 земельну ділянку державної власності площею 44,5005 га з кадастровим номером :02:000:0001 категорії земель Землі водного фонду цільового призначення 10.07 Для рибогосподарських потреб було зареєстровано в Державному земельному кадастрі, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.08.2022 та копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПрАТ «Львівський облрибкомбінат» для ведення рибного господарства на території Сихівської сільської ради Стрийського району Львівської області (додаються до позовної заяви).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29.09.2005 серія НОМЕР_2 , виданого Сихівською сільською радою, за ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» на праві власності було зареєстровано будівлі по АДРЕСА_1 , а саме: побутове, А-1, 5,3 кв.м; склад, Б-1, 8,4 кв.м. У подальшому, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на вказане нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2020 зареєстровано право приватної власності громадянина ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, громадянин ОСОБА_1 14.12.2006 включений до Реєстру як фізична особа-підприємець, одним з видів зареєстрованої економічної діяльності є « 03.22 Прісноводне рибництво (аквакультура)».

Фізична особа-підприємець, громадянин ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до Стрийської міської ради з питання надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Стрийської міської ради.

Рішенням Стрийської міської ради від 30.09.2021 № 640 «Про надання громадянину дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Стрийської міської ради» надано громадянину ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку загальною площею 44,5005 га (кадастровий номер :02:000:0001) для ведення рибного господарства (код КВЦПЗ 10.07), яка знаходиться за адресою: с.Сихів, Стрийський район, Львівська область на території Стрийської міської ради.

Пунктом 18 рішення Стрийської міської ради від 23.12.2021 № 835 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у користування (оренду) на території Стрийської міської ради» затверджено громадянину ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі її в користування (оренду) на земельну ділянку загальною площею 44,5005 га (кадастровий номер :02:000:0001) для рибогосподарських потреб (для ведення рибного господарства, код КВЦПЗ 10.07), яка знаходиться за адресою: с.Сихів, Стрийський район, Львівська область на території Стрийської міської ради.

Пунктом 19 цього ж рішення Стрийської міської ради надано громадянину ОСОБА_1 у користування (оренду) земельну ділянку під об`єктами нерухомого майна загальною площею 44,5005 га (кадастровий номер :02:000:0001) з розташованими на ній водними об`єктами (рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 1) - площа водного дзеркала 3,3735 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 2) - площа водного дзеркала 2,2740 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 3) - площа водного дзеркала 1,6964 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 4) площа водного дзеркала 2,2517 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 5) - площа водного дзеркала 2,2137 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 5а) - площа водного дзеркала 0,1196 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 6) - площа водного дзеркала 2,0176 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 7) - площа водного дзеркала 2,2852 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 8) - площа водного дзеркала 2,7718 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 9) площа водного дзеркала 0,7787 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 10) площа водного дзеркала 5,9076 га) для рибогосподарських потреб для ведення рибного господарства (код КВЦПЗ 10.07), яка знаходиться за адресою: с.Сихів, Стрийський район, Львівська область на території Стрийської міської ради строком на 10 років та встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік.

Пунктом 1 рішення Стрийської міської ради від 11.08.2022 № 1242 «Про внесення змін у рішення сесії по земельних питаннях» у зв`язку з уточненням площ під ставками внесено зміни в пункт 19 рішення Стрийської міської ради від 23.12.2021 № 835 та надано громадянину ОСОБА_1 у користування (оренду) земельну ділянку під об`єктами нерухомого майна загальною площею 44,5005 га (кадастровий номер :02:000:0001) з розташованими на ній водними об`єктами (рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 1) - площа водного дзеркала 7,5689 га; рибогосподарські _ технологічна водойма (Ставок № 2) - площа водного дзеркала 4,3694 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 3) - площа водного дзеркала 3,7986 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 4) - площа водного дзеркала 3,4556 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 5) - площа водного дзеркала 3,2452 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 6) площа водного дзеркала 3,0546 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 7) - площа водного дзеркала 3,0125 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 8) - площа водного дзеркала 2,9979 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 9) - площа водного дзеркала 2,3170 га; рибогосподарська технологічна водойма (Ставок № 10) - площа водного дзеркала 1,6373 га) для рибогосподарських потреб для ведення рибного господарства (код КВЦПЗ 10.07), яка знаходиться за адресою: с.Сихів, Стрийський район, Львівська область на території Стрийської міської ради строком на 10 років та встановлено орендну плату за користування земельною ділянкою в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік.

16.08.2022 на підставі рішень Стрийської міської ради від 23.12.2021 № 835 та від 11.08.2022 № 1242 між Стрийською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом, відповідно до якого, Стрийська міська рада (орендодавець) надала, а (орендар) ОСОБА_1 прийняв у строкове платне користування земельну ділянку в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - ставковим господарством площею 35,4570 га (рибогосподарська технологічна водойма) за межами населеного пункту с.Сихів на території Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, для рибогосподарських потреб.

Згідно з п.2 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 44,5005 га, у тому числі 35,4570 га - під водним об`єктом (рибогосподарська технологічна водойма), 4,6920 га - під пасовищами, 1,2479 га -під сіножатями, 3,1036 га - під земельними лісовими ділянками, вкритими лісовою рослинністю, з кадастровим номером :02:000:0001, цільове призначення земельної ділянки « 10.07 Для рибогосподарських потреб», яка розташована за межами населеного пункту с.Сихів на території Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, та водний об`єкт (водний простір), у тому числі рибогосподарська технологічна водойма об`ємом при НПР 313,892 тис. м куб., площею водного дзеркала при НПР 35,4570 га. Рибогосподарська технологічна водойма згідно з цим договором надається в оренду з урахуванням вимог Закону України «Про аквакультуру».

На земельній ділянці розташовані об`єкти інфраструктури: вершинна водонапускна споруда лоток із дерев`яними шандорами, вісім водовипускних споруд типу «Монах», десять водоперепускних споруд типу «Монах». Об`єкт оренди не передається разом з гідроспорудою (п.З Договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення цього договору становить 775976,08 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 16.08.2022, що є невід`ємною частиною Договору, орендодавець передав орендарю вищевказану земельну ділянку у належному стані та у визначених межах згідно з умовами договору.

Також, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 29.08.2022 проведено державну реєстрацію та зареєстровано право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0001 площею 44,5005 га. Номер запису про інше речове право: 47733371. Підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, виданий 16.08.2022. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 64656783 від 31.08.2022 16:36:53, ОСОБА_3 , Виконавчий комітет Стрийської міської ради, Львівська обл. Вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки. Зміст, характеристика іншого речового права: строк 10 р., дата закінчення дії 16.08.2032, з правом пролонгації. Відомості про суб`єкта іншого речового права: орендодавець: Стрийська міська рада, код СДРПОУ: 26256903, орендар: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 видано дозвіл на спеціальне водокористування №7/ЛВ/49д-23 від 20.01.2023.

Оцінка суду.

Щодо правомірності звернення прокурора з даним позовом до суду.

Аналізуючи підстави подання позову прокурором, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти передбачено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Частинами 1, 3 ст. 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.1999 № 3-рп/99 з`ясовуючи поняття "інтереси держави" визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 1311 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п. 3 ч. 1 ст. 1311 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Таким чином, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 924/1256/17 та від 15.05.2019 у справі № 911/1497/18.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокурором у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права" передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

При цьому, на сьогодні однозначною є практика ЄСПЛ, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

У свою чергу, Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу (пункт 70 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц). Тобто, суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом як заявив прокурор. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту (пункт 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц). Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює.

У даній справі відсутній уповноважений орган, прокурор при зверненні з цим позовом набув статусу позивач.

Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (наведені правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Відповідач 2 подав клопотання про залишення цього позову без розгляду, оскільки існує мінімум 2 уповноважені державні органи, які могли б самостійно звернутися з цим позовом до суду: Держводагенство та Держгеокадастр.

Прокурор подав пояснення (вх.№18751/23 від 31.07.2023), у якому зазначив, що даний позов подано в межах спору щодо законності розпорядження земельною ділянкою комунальної власності несільськогосподарського призначення. Прокурор звернувся з цим позовом до суду, оскільки відсутній орган, який мав би здійснювати захист порушених інтересів держави, а спір належить до тих випадків (ст.131-1 Конституції України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру»), коли прокурор може звертатися до суду як позивач.

Суд враховує пояснення прокурор щодо відсутності повноважень на звернення з цим позовом у Держгеокадастру (Геокадастр здійснює державний контроль за використанням та охороною земель) та у Держводагенства (основне завдання реалізація державної політики у сфері управління, використання та відтворення поверхневих ресурсів, розвитку водного господарства, внесення пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері розвитку водного господарства, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів).

Щодо заявлених позовних вимог.

Суд звертає увагу прокурора на те, що згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29.09.2005 серія НОМЕР_2 , видане Сихівською сільською радою, за ВАТ «Львівський обласний виробничий рибний комбінат» на праві власності було зареєстровано будівлі по АДРЕСА_1 , а саме: побутове, А-1, 5,3 кв.м; склад, Б-1, 8,4 кв.м. Згодом, на спірній земельній ділянці нерухоме майно перейшло ОСОБА_1 на праві приватної власності та набуте ним на підставі договору купівлі-продажу №16-01/18р від 16.01.2018.

У подальшому, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 16.07.2020 зареєстровано право приватної власності громадянина ОСОБА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3).

Щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0001 площею 44,5005 га, то ця ділянка належала попередньому користувачу ПрАТ «Львівський облрибкомбінат» на праві постійного користування, що підтверджується Державним Актом на право користування землею (а.с.46).

Категорія земельної ділянки землі водного фонду, цільове призначення для рибогосподарських потреб, форма власності державна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»; ґ) заклади освіти незалежно від форми власності; д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; е) оператор газотранспортної системи та оператор системи передачі; є) господарські товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначені частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Аналогічні за змістом положення викладені і в ЗК України, в редакції від 12.07.2000, що були чинними на дату оформлення права користування спірною земельною ділянкою Корецьким міжколгоспним санаторієм "Корець".

Так, у ст. 7 ЗК України, в редакції від 12.07.2000, вказано, що у постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності сільськогосподарським підприємствам і організаціям.

Згідно статуту Корецького міжколгоспного санаторію, останній є міжколгоспною та міжгосподарською організацією і створюється з метою покращення санаторно-курортного обслуговування колективного сільськогосподарського підприємства, працівників агропромислового комплексу.

Статтею 23 ЗК України, в редакції від 12.07.2000, визначено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України.

Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених ЗК України, перелік яких є вичерпним.

В той же час, згідно з ч. 3 ст. 3 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

У ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зазначено, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з ч. 3 цієї статті, та у випадках, визначених ст. 28 цього Закону.

Вбачається, до 2013 року право власності на землю підтверджувалось державним актом на право власності на земельну ділянку.

До того ж, п. 2 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Державний земельний кадастр", встановлено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, на підставі Указу Президента України № 62 від 29.01.2001 "Про щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки" та наказу № 62 від 14.03.2001 "Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільгосппідприємств".

Про відсутність обов`язкових вимог приписів щодо переоформлення права власності на землю зазначалося у п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 № 449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою", відповідно до якого раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб (постанова втратила чинність 03.06.2013).

Крім того, Законом України "Про Державний земельний кадастр" (чинний з 01.01.2013) встановлено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, і котрі видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними (п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону).

Разом з тим, положення п. 6 розділу X ЗК України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди визнано неконституційним за рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 №5-рп/2005.

Згідно ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Аналогічні за змістом положення містилися і в ЦК України, в редакції від 16.01.2007, чинній на дату відчуження нерухомого майна, що знаходиться на спірній земельній ділянці площею 16,3 га, за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.

До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Також, нормами ч. 1 ст. 120 ЗК України в редакції від 13.01.2007, що діяла станом на дату набуття права власності фізичними особами на нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці, визначено, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Відтак, перехід права власності на нерухоме майно є підставою припинення, в тому числі, права постійного користування земельною ділянкою, яке мав попередній землекористувач.

Зазначене співвідноситься з відповідними висновками Верховного Суду, викладеними у постановах: № 6-222цс 16 від 1.10.2016, від 10.04.2018 у справі № 915/672/17, від 17.04.2018 у справі № 922/2883/17, від 30.05.2018 у справі № 908/1990/17, від 05.06.2018 у справі № 920/717/17, від 05.09.2018 у справі № 904/9027/17, від 04.10.2018 у справі № 904/326/18, у справі № 922/595/18 від 29.01.2019.

ОСОБА_1 , набувши право приватної власності на нерухомі споруди, що знаходяться на земельній ділянці, яка належала попередньому власнику на праві постійного користування, підставно звернувся до Стрийської МР зі заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації зі землеустрою на спірну земельну ділянку для оформлення права оренди на ділянку.

Відповідно до п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься вирішення питань щодо регулювання земельних відносин, яке проводиться виключно на пленарних засіданнях міської ради.

За приписами ч. 1 ст. 134 ЗК України, земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За нормою ч. 2 ст. 134 ЗК України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них зокрема, у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Рішенням Стрийської міської ради від 30.09.2021 року №640 «Про надання громадянину дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Стрийської міської ради» громадянину ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення технічної документації зі землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення рибного господарства (код КВЦПЗ 10.07), яка знаходиться за адресою: с. Сихів, Стрпйський район. Львівська область на 'території Стрийської міської ради строком на 10 (десять) років.

Прийняте Стрийською міською радою рішення від 23.12.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки в користування (оренду) на території Стрийської міської ради», яким передано гр. ОСОБА_1 у користування (оренду) земельні ділянки під об`єктами нерухомого майна площею 44,5005 га (кадастровий номер :02:000:0001) в повній мірі відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі», вимогам ст.ст.83, 93, 120, 122, 123, 124, 125, 126, 126і, 134, 186 Земельного кодексу України, Водному кодексу України.

Враховуючи розташування на спірній земельній ділянці значної кількості об`єктів нерухомого майна, що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , спірна земельна ділянка не могла передаватися в оренду на конкурентних засадах (земельних торгах). Тому цей аргумент прокурора судом до уваги не береться.

Щодо підстави позову, визначеної прокурором про те, що площа орендованої земельної ділянки у 34231 разів перевищує площу нерухомого майна, яке на ній розташоване та належить відповідачу 2, то зазначений аргумент судом теж до уваги не береться, оскільки враховуючи специфіку та кількість споруд (21 позиція), розташованих на спірній ділянці ( ІНФОРМАЦІЯ_1 роздільна, перепускна споруда, Водовипуск, Канал дренажний, 1 побутова будівля і 1 приміщення складу), їхня площа невелика, проте габаритна. До того ж, спірна земельна ділянка сформована в ДЗК як одна ділянка ще у 2020 році до звернення ОСОБА_1 з відповідною заявою, їй присвоєно один кадастровий номер, доказів поділу ділянки на кілька до матеріалів справи не подано.

Стрийська МР зазначила, що відповідач 2 має дозвіл на спеціальне водокористування №7-ЛВ/49д-2 від 20.01.2023, а тому така земельна ділянка не підлягає продажу на конкурентних засадах. Суд враховує слушні заперечення прокурора з цього приводу та звертає увагу міської ради і відповідача 2 на те, що цей дозвіл виданий вже після прийняття Стрийською МР оскаржуваних рішень у 2021 та після укладення договору оренди від 2022, точніше дозвіл виданий у 2023 році, а тому ОСОБА_1 не був суб`єктом спеціального водокористуванням станом на дату винесення рішень і договору оренди.

Підсумовуючи все наведене, у задоволенні позовної вимоги про визнання незаконними та скасування пунктів 18 та 19 рішення Стрийської міської ради від 23.12.2021 № 835 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у користування (оренду) на території Стрийської міської ради», зі змінами, внесеними пунктом 1 рішення Стрийської міської ради від 11.08.2022 № 1242 «Про внесення змін у рішення сесії по земельних питаннях» суд відмовляє за відсутністю правових підстав для такого скасування.

Позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом від 16.08.2022, укладеним між Стрийською міською радою та ОСОБА_1 ; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ОСОБА_1 земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0001, площею 44,5005 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 100, номер запису про інше речове право: 47733371; зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0001, площею 44,5005 га в розпорядження Стрийської територіальної громади в особі Стрийської міської ради є похідними позовними вимогами і оскільки в задоволенні позовної вимоги про скасування пунктів рішення суд відмовив, то у задоволенні цих позовних вимог суд теж відмовляє за відсутністю правових підстав.

У задоволенні клопотання відповідача 2 про залишення цього позову без розгляду (вх.№17705/23 від 17.07.2023), оскільки, на думку ОСОБА_1 , існує мінімум 2 уповноважені державні органи, які могли б самостійно звернутися з цим позовом до суду: Держводагенство та Держгеокадастр, суд відмовляє, бо враховує пояснення (вх.№18751/23 від 31.07.2023) прокурора, у якому зазначив, що даний позов подано в межах спору щодо законності розпорядження міською радою земельною ділянкою комунальної власності несільськогосподарського призначення. Прокурор звернувся з цим позовом до суду, оскільки відсутній орган, який мав би здійснювати захист порушених інтересів держави, а спір належить до тих випадків (ст.131-1 Конституції України, ст.23 ЗУ «Про прокуратуру»), коли прокурор може самостійно звертатися до суду як позивач.

Судові витрати.

Щодо стягнення судових витрат, то сплачений прокурором судовий збір залишається за ним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 238-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду.

2. У задоволенні позову відмовити повністю.

3. Судові витрати залишити за прокуратурою.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

6. Інформацію у справі, яка розглядається, можна отримати за такою веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 25.10.2023.

Суддя Козак І.Б.