ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.10.2023 Справа № 914/1587/23
За позовом: Комунального підприємства Адміністративно-технічне управління, м. Львів
до відповідача: Приватного підприємства Еліста-1, м. Львів
про стягнення 351 848, 79 грн
Суддя Галамай О.З.
Секретар судового засідання Бараняк Н.Я.
За участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився
На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала позовна заява Комунального підприємства Адміністративно-технічне управління до відповідача: Приватного підприємства Еліста-1 про стягнення 351 848, 79 грн за несвоєчасну поставку товару на виконання договору № 12/12/22-2 від 12.12.2022.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.09.2023 позов задоволено частково.

Представник відповідача у судовому засіданні 27.09.2023 заявив, що докази понесення витрат на професійну правову допомогу будуть подані впродовж 5 днів після ухвалення рішення суду.

02.10.2023 відповідач надіслав суду заяву про ухвалення додаткового рішення з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу на суму 12 250, 00 грн.

Ухвалою суду від 05.10.2023 призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат у справі на 19.10.2023.

16.10.2023 від позивача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначив, що відповідач не подавав заяву в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а усне повідомлення адвоката не слід брати до уваги; відповідач не долучив до відзиву на позов договору про надання (юридичної) правничої допомоги, чим порушив приписи статті 80 Господарського процесуального кодексу України; оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача підлягає застосуванню частина 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України; умовами договору про надання (юридичної) правничої допомоги не визначено порядок обчислення гонорару, а визначення його в додатковій угоді не відповідає умовам договору; розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію реальності та розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і вони не співмірні з виконаною роботою в суді; стягнення коштів з позивача зумовлять недоїмку відрахувань до міського бюджету та становитиме надмірний тягар для комунального підприємства; адвокатом не підтверджено факт оплати витрат на правову допомогу. Тому позивач просив відмовити у задоволенні заяви.

У судове засідання 27.09.2023 сторони явку повноважних представників не забезпечили, хоча про час, дату та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Враховуючи обмежені строки ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представників сторін.

Розглянувши подані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі № 914/1587/23, суд встановив таке.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що очікує понести витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді професійної правничої допомоги на суму 7 500, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.09.2023 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 169 906, 85 грн пені та 4 247, 67 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Крім того, суд встановив, що позивач правомірно заявив до стягнення 283 178, 08 грн пені, проте зменшив її розмір на 40%.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат відповідач долучив договір про надання правової допомоги № 02/23 від 01.02.2023, укладений адвокатом Кондратюком В.В. та відповідачем у справі; додаткову угоду № 1 від 29.09.2023 до договору про надання правової допомоги від 01.02.2023; акт надання послуг від 29.09.2023 на суму 12 250, 00 грн.

В акті надання послуг сторони відобразили, що адвокатом надана наступна правова допомога:

- підготовка відзиву на позовну заяву (аналіз позову, пошук судової практики, формування правової позиції, письмове опитування та підготовка відзиву до подання (підготовка додатків, опису поштового вкладення) 8 год по 500 грн/год 4 000, 00 грн;

- підготовка заперечення (аналіз відповіді на відзив позивача, пошук судової практики, формування правової позиції та підготовка заперечення до подання (підготовка опису поштового вкладення) 4 год по 500 грн/год 2 000, 00 грн;

- підготовка клопотання про долучення доказів 1 год 500 грн;

- участь у судових засіданнях (26.07.2023, 15.08.2023, 23.08.2023, 20.09.2023, 27.09.2023) 5 судових засідань по 1 000, 00 грн 5 000, 00 грн;

- надання клієнту поточних консультацій по справі та роз`яснення чинного законодавства та судової практики, правової позиції сторін 1, 5 год по 500 грн/год 750, 00 грн.

Загальна вартість наданих послуг становить 12 250, 00 грн.

Суд встановив, що представник відповідача представляв інтереси останнього на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги № АС 1066340 від 25.07.2023.

Отже, відповідач довів надання адвокатом Кондратюком В.В. послуг в Господарському суді Львівської області.

Надаючи оцінку наданим послугам, суд встановив, що відзив на позов підписано адвокатом; долучені копії документів також засвідчені адвокатом; такий подавав суду заперечення, клопотання з долученими доказами, а також брав участь у судових засіданнях 26.07.2023, 15.08.2023, 23.08.2023, 20.09.2023 та 27.09.2023.

Суд встановив, що клопотання про зменшення заявленої відповідачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу позивач не подавав.

При цьому, подане позивачем заперечення на заяву про ухвалення судового рішення, в якому він просив у повному обсязі відмовити у задоволенні заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правову допомогу за своїм змістом не є клопотанням про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки відповідне питання щодо зменшення цих витрат позивач у запереченні не порушує, жодних конкретних доводів щодо неспівмірності, в якій частині такі витрати є неспівмірними, не наведено. Загальних посилань на неспівмірність недостатньо, оскільки тягар доказування покладено на сторону, яка на це посилається. Натомість заперечення позивача обґрунтовані твердженнями про недотримання норм процесуального права.

На спростування доводів позивача суд вважає за необхідне зазначити, що приписи частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України не забороняють відповідачу зробити усну заяву; долучення договору про надання (юридичної) правничої допомоги до заяви про ухвалення додаткового рішення не порушують приписи статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зазначена стаття стосуються подання доказів, якими підтверджують позовні вимоги, а докази, які підтверджують розмір судових витрат подається з урахуванням частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, що і зроблено відповідачем; визначення порядку обчислення гонорару у додатковій угоді не суперечать умовам договору.

Також безпідставними є посилання позивача на необхідність відмови у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з відсутністю доказів їх оплати. Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, витрати підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Більше того, у додатковій угоді адвокат та відповідач погодили, що виплата суми гонорару здійснюється протягом 10 банківських днів з моменту вступу в силу рішення суду від 27.09.2023. Зазначений строк ще не сплив.

Щодо необхідності застосування частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, то слід зазначити, що це є правом суду.

При цьому, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін.

Суд вважає за необхідне зазначити, що впродовж розгляду справи представник позивача висловлювала різні міркування стосовно правової природи заявлених до стягнення 283 178, 08 грн, що зумовлювало відкладення розгляду справи та оголошення перерви в судових засіданнях.

Відповідач впродовж розгляду справи не заперечував факт прострочення поставки товару, проте намагався з`ясувати правову природу заявлених до стягнення сум.

Більше того, до стягнення з позивача підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу, у тій частині, яка заявлена безпідставно та судом у ній відмовлено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для застосування приписів частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд не погоджується з доводами позивача, що розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію реальності та розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і вони не співмірні з виконаною роботою в суді, оскільки заявлені до стягнення 12 500, 00 грн суд вважає співмірними з виконаною роботою, зокрема, подачею відзиву на позов, заперечень, клопотання з долученими доказами, а також участю у 5 судових засіданнях.

Оскільки у задоволенні позову суд частково відмовив, є справедливим відшкодування відповідачу витрат у цій частині.

Враховуючи викладене, суд вважає підтвердженою та співмірною суму 12 500, 00 грн з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих послуг професійної правничої допомоги.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що судові витрати у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Беручи до уваги часткову відмову у задоволенні позову, до стягнення з позивача на користь відповідача підлягає 2 390, 85 грн витрат на професійну правничу допомогу. Решта витрат покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Стягнути з Комунального підприємства Адміністративно-технічне управління (місцезнаходження: 79005, Львівська область, місто Львів, площа Міцкевича, будинок 6/7, ідент код: 13804591) на користь Приватного підприємства Еліста-1 (місцезнаходження: 79049, місто Львів, проспект Червоної Калини, будинок 82, квартира 105; ідентифікаційний код: 30274929) 2 390, 85 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2. Наказ видати в порядку статті 327 Господарського процесуального кодексу України після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 24.10.2023.

Суддя Галамай О.З.