СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 922/643/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

від позивача адвокат Скребець О.М., на підставі ордера про надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1146463 від 30.08.2023, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХВ №001276 від 08.02.2017;

інші учасники справи в судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, Григорова Ігоря Олександровича (вх. №1808 Х/1)

на рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2023 (суддя Жиляєв Є.М., повний текст судового рішення складений 11.08.2023)

у справі №922/643/23

за позовом ОСОБА_1 , м. Куп`янськ, Харківська обл.,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Варна", м. Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Борівська селищна рада Ізюмського району Харківської області в особі державного реєстратора Стрелець Сергія Сергійовича, смт. Борова, Ізюмський район, Харківська область,

про визнання укладеними трудові відносини, зобов`язання внести зміни та включити до реєстру відомостей,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Варна", в якому просив суд:

- визнати укладеними трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю ВАРНА у зв`язку з призначенням його на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю Варна;

- зобов`язати Борівську селищну раду Ізюмського району Харківської області внести зміни та включити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з розділу: "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо", відомості про ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Варна ).

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі №922/643/23 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване наступним:

- вимога про визнання укладеними трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю Варна у зв`язку з призначенням його на посаду директора ТОВ Варна не є належним та ефективним способом захисту, оскільки її задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- позивач не оскаржив у встановленому законом порядку рішення про відмову у державній реєстрації, а суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру, оскільки відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Позивач, ОСОБА_1 , з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі №922/643/23 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на наступне:

- місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про обрання позивачем не ефективного та неналежного способу захисту, адже оскільки 13.01.2023 ним було отримане електронне повідомлення та рішення про відмову у державній реєстрації з підстав відсутності у рішенні загальних зборів достатньої кількості голосів для прийняття рішення, позивач був змушений для захисту своїх інтересів, з метою призначення на посаду директора та внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру, звернутись до суду з відповідним позовом;

- даний спір виник саме з корпоративних відносин між сторонами справи, а саме щодо можливості здійсненні діяльності підприємства ТОВ «Варна» відповідно до вимог законодавства, а також здійснення директором підприємства відповідних повноважень від імені вказаного підприємства;

- з боку позивача усі вимоги законодавства для його офіційного призначення по посаду були виконані, однак обов`язковість внесення відповідних відомостей щодо керівника відповідача передбачена вимогами ст.ст.4, 9, 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», тому без внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру не є можливим виконання функцій виконавчого органу товариства його директором; після звільнення попереднього директора ТОВ «Варна» ОСОБА_2 з посади 01.12.2022 єдиним директором Товариства є саме позивач у справі, а не будь яка інша особа.

Одночасно апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 31.08.2023 для розгляду справи №922/643/23 наступний склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 у справі №922/643/23 витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/643/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх. №1808 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі №922/643/23 до надходження матеріалів справи.

07.09.2023 матеріали справи №922/643/23 надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 у цій справі апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. №1808 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі №922/643/23 залишено без руху; встановлено протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали апелянту усунути недоліки, а саме: подати до Східного апеляційного господарського суду належні докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі (609,00грн); роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі №922/643/23 відмовлено; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх. №1808 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі №922/643/23; призначено справу до розгляду на "10" жовтня 2023 р. о 10:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132; визначено необов`язковою явку представників учасників справи та довести до відома, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті; доведено до відома учасників справи про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; запропоновано учасникам справи реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; встановити учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв чи клопотань протягом 10 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали, але не пізніше надходження до суду 03.09.2023.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.10.2023 виправлено описку у п.3 резолютивної частини ухвали Східного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 у справі №922/643/23, вірно зазначивши дату та час призначення справи до розгляду, а саме на « 24 жовтня 2023 року о 12год 00 хв».

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд апеляційної не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши представника апелянта, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Варна" є юридичною особою, зареєстрованою 13.03.2003, дата запису: 31.03.2005, номер запису: 0008328, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Варна" (нова редакція), затвердженого протоколом №1 від 30.11.2018 загальних зборів учасників:

- учасниками Товариства є: ОСОБА_3 , реєстраційна номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , реєстраційна номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 (п. 2.1. Статуту);

- статутний капітал товариства складає 11520000,00 грн (п.9.1 договору);

- вищим органом Товариства є загальні збори учасників (п.12.1 Статуту);

- до виключної компетенції загальних зборів учасників належать:

1) визначення основних напрямів діяльності Товариства;

2) внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності Товариством на підставі модельного статуту;

3) зміна розміру статутного капіталу Товариства;

4) затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника;

5) перерозподіл часток між учасниками Товариства у випадках, передбачених законом;

6) обрання та припинення повноважень наглядової ради Товариства або окремих членів Наглядової ради, встановлення розміру винагороди членам Наглядової ради Товариства (у разі створення);

7) обрання одноосібного виконавчого органу Товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу Товариства;

8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу Товариства

9) створення інших органів Товариства, визначення порядку їх діяльності;

10) прийняття рішення про придбання Товариством частки (частини частки) учасника;

11) затвердження результатів діяльності Товариства за рік або інший період;

12) розподіл чистого прибутку Товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів;

13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками Товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу Товариства;

14) прийняття інших рішень, віднесених законом або Статутом до компетенції загальних зборів учасників (п. 12.6 Статуту);

- загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж на 30 днів до запланованої дати проведення зборів учасників усно чи письмово (поштовим відправленням з описом вкладення, електронною поштою, факсом або іншими засобами інтернет комунікації, що зазначаються учасниками у рішенні загальних зборів учасників для офіційного листування (п.12.8.2 Статуту);

- директор одноосібний виконавчий орган, який здійснює поточне керівництво (управління)діяльністю Товариства і є підзвітним загальним зборам учасників. Може бути прзначений також не зі скаладу учасників Товариства (п.13.1. Статуту);

- директор призначається та знімається з посади загальними зборами учасників Товариства (п.13.4. Статуту).

27.10.2022 директор ТОВ "Варна" ОСОБА_2 подав заяву про звільнення його з посади директора з 01.12.2022 за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

07.11.2022 ОСОБА_1 подав заяву про призначення його на посаду заступника директора ТОВ «Варна».

Наказом №2/11-ОС від 07.11.2022 ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника директора ТОВ "Варна" на підставі власної заяви від 07.11.2022.

01.12.2022 ОСОБА_1 подав заяву про призначення його на посаду директора ТОВ «Варна», адресовану засновникам підприємства.

01.12.2022 були проведені позачергові збори учасників ТОВ "Варна" за участю представника одного засновника - ОСОБА_4 , за результатами яких складено Протокол №2 від 01.12.2022, з якого вбачається, що відповідно до порядку денного підлягали вирішенню такі питання: обрання Голови та Секретаря позачергових зборів учасників ТОВ «Варна»; розгляд заяви директора ТОВ «Варна» ОСОБА_2 від 27.10.2022, переобрання нового директора Товариства. Запропоновано розглянути заяву ОСОБА_2 від 27.10.2022 про звільнення з посади; переобрання директора Товариства.

05.12.2022 на адреси учасників Товариства були направлені повідомлення про скликання позачергових зборів учасників ТОВ «Варна» на 05.01.2023 з наступним порядком денним: 1.Обрання Голови та Секретаря Зборів; 2. Призначення на посаду директора Товариства ОСОБА_1 , згідно поданої заяви від 01.12.2022.

05.01.2023 були проведені позачергові збори учасників Товариства, які оформлені Протоколом №1 від 05.01.2023, в якому зазначено: слухали ОСОБА_5 , представника ОСОБА_4 , який висловився, що у зв`язку з повторною неявкою другого учасника Товариства ОСОБА_3 , частка у статутному капіталі якого складає 50%, запропонував розпочати позачергові загальні збори ТОВ «Варна» та зазначив, що виконавчий орган товариства в особі виконуючого обов`язки директора ОСОБА_1 повідомив усіх учасників про проведення позачергових загальних зборів належним чином, були направлені відповідні повідомлення про проведення зборів учасників (голосували ОСОБА_5 , за, рішення прийнято).

На зборах вирішили: ОСОБА_5 , представник ОСОБА_4 , виступив та зазначив, що питання, які підлягають вирішенню на позачергових зборах - призначення на посаду директора Товариства. Запропонував розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.12.2022, подану на позачергових зборах учасників Товариства від 01.12.2022. Зазначив, що повноваження директора були передані виконуючому обов`язки директора ОСОБА_1 на підставі протоколу зборів учасників №2 від 01.12.2022. За вказаний період ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивного боку. Тому пропонується задовольнити вказану заяву та призначити на посаду директора ТОВ Варна ОСОБА_1 з 06.12.2022.

ОСОБА_5 , представник ОСОБА_4 , висловився про необхідність засвідчення справжності підписів на вказаному Протоколу №1 від 05.01.2023 позачергових загальних зборів учасників ТОВ Варна у нотаріальній формі.

10.01.2023 ОСОБА_1 звернувся до Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області з метою внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про його призначення на посаду директора ТОВ Варна.

13.01.2023 позивачем отримане електронне повідомлення за підписом Державного реєстратора Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області Стрілець С. С. та електронне рішення про відмову у державній реєстрації за кодом 99.

Так, державний реєстратор Стрілець С.С., розглянувши документи, подані для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", що були прийняті 13.01.2023 11:27:42 стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Варна" (32436208), встановив, що вони суперечать вимогам Конституції та законам України, а саме - п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, п. 6 ч. 1 ст. 15, ст. 34, ч.13 ст. 39 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю, а також не відповідають положенням п. 12.6 діючого статуту юридичної особи в частині відсутності необхідної кількості голосів для прийняття відповідного рішення.

З огляду на наведене, керуючись ст. 28 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державний реєстратор Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області Стрілець С. С. вирішив відмовити у державній реєстрації по заяві "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" щодо ТОВ "Варна" (32436208), зазначивши, що вказане рішення про відмову у державній реєстрації може бути оскаржено відповідно до законодавства .

Рішення про відмову у державній реєстрації по заяві "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Варна" (32436208) позивач не оскаржував, а звернувся до господарського суду з даним позовом, в якому зазначив про необхідність захисту своїх інтересів з метою призначення його на посаду директора та внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру.

Місцевий господарський суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Предметом апеляційного перегляду є матеріально-правова вимога позивача до товариства з обмеженою відповідальністю про визнання укладеними трудових відносин та про внесення органом місцевого самоврядування в особі державного реєстратора змін та включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей щодо керівника підприємства.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішити у межах відповідних судових процедур.

Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (абзац перший частини першої статті 19 ЦПК України).

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується (частина 1 статті 43 Конституції України).

До трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами (частина 1 статті 3 КЗпП України).

Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (стаття 4 КЗпП України).

Трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем-фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець-фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін (речення перше частини першої статті 21 КЗпП України).

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь в управлінні ним шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством.

Хоча такі рішення уповноваженого на їхнє прийняття органу можуть мати наслідки і для трудових відносин, але визначальними у таких ситуаціях є відносини корпоративні, тобто пов`язані з управлінням товариством.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №510/456/17, від 08.11.2019 у справі №667/1/16, від 04.02.2020 у справі №915/540/16, від 19.02.2020 у справі №145/166/18, від 12.01.2021 у справі №127/21764/17.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.ч. 1, 2 ст. 5 ГПК України).

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним (таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 у справі №910/11594/19).

Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка, на її думку, порушує її права і охоронювані законом інтереси ( правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 910/7164/19).

У даному випадку до господарського суду з позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив визнати укладеними трудові відносини між ним та ТОВ Варна посилаючись на те, що позачерговими зборами учасників ТОВ "Варна" від 01.12.2022 було звільнено директора ОСОБА_2 згідно поданої заяви від 27.10.2022, а позачерговими загальними зборами учасників Товариства "Варна" від 05.01.2023 він був призначений на посаду директора товариства згідно поданої заяви від 01.12.2022. Також, як зазначає позивач, державний реєстратор Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області Стрілець С. С. відмовив у державній реєстрації за кодом 99 з підстав відсутності достатньої кількості голосів для прийняття рішення, тому відповідне звернення до суду є ефективним способом захисту порушеного права позивача.

Так, судом апеляційної інстанції з наявних матеріалів справи встановлено, що відповідно до відомостей ЄДРПОУ керівником (директором) ТОВ "Варна" станом на момент розгляду справи та винесення оскаржуваного судового рішення є ОСОБА_2 .

Разом з тим, одночасно з матеріалів справи встановлено, що 27.10.2022 ОСОБА_2 подано заяву про звільнення його з посади директора з 01.12.2022 за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України.

Згідно зі ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень (ч.ч. 1-3 ст. 99 ЦК України).

Отже, відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі №758/1861/18.

У п.п.7 п.12.1 Статуту відповідача зазначено, що до виключної компетенції загальних зборів належить обрання одноосібного виконавчого органу, а відповідно до п.13.4. Статуту директор призначається та знімається з посади загальними зборами учасників Товариства.

Загальні збори учасників скликаються виконавчим органом Товариства. Виконавчий орган Товариства зобов`язаний повідомити учасників Товариства не менш ніж за 30 днів до запланованої дати загальних зборів учасників усно чи письмово (поштовим відправленням з описом вкладення, електронною поштою, факсом або іншим засобами Інтернету комунікації, що зазначені учасниками у рішенні загальних зборів учасників для офіційного листування п.п.12.8.2. Статуту).

Загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників Товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитись в режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів одночасно (п.п.12.9.2 Статуту).

Відповідно до ч.ч. 2, 3ст. 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Отже, наведене свідчить, що для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства ОСОБА_2 мав написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України , подати/надіслати її всім учасникам товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких поставити питання щодо свого звільнення, а засновники підприємства мали можливість одночасного обрання нового директора як виконавчого органу товариства із подальшим внесенням змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як встановлено вище, 01.12.2022 були проведені позачергові збори учасників ТОВ "Варна щодо розгляду заяви директора ТОВ «Варна» ОСОБА_2 від 27.10.2022 про звільнення з посади.

При цьому у протоколі було зазначено, що збори проведені без участі другого учасника Товариства ОСОБА_3 , частка у статутному капіталі якого складає 50%, хоча на його адресу направлялось повідомлення про проведення зборів учасників 27.10.2022.

За таких обставин, колегія суддів зауважує, що відповідно до норм чинного законодавства загальні збори від 01.12.2022 є неправомочними та такими, що не відбулися.

Доказів проведення державної реєстрації щодо зміни керівника відповідача матеріали справи не містять.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18).

У даному випадку матеріали справи не містять доказів того, що директор товариства, ОСОБА_2 , виконуючи повноваження одноосібного виконавчого органу товариства, звертався з позовом до самого товариства про визнання трудових відносин і відносин представництва припиненими, а також про виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про директора ТОВ «Варна» ОСОБА_2 .

Отже, позивач звернувся до суду із даним позовом про визнання укладеними трудових відносин, за яких останній вважає обов`язок відповідача оформити його як директора товариства із одночасною наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису щодо трудових відносин з іншою особою, повноваження якої не є припиненими у встановленому законом порядку.

При цьому, ОСОБА_1 просить визнати укладеними трудові відносини між ним та ТОВ Варна, посилаючись те, що позачерговими загальними зборами учасників Товариства "Варна" від 05.01.2023 він був призначений на посаду директора Товариства згідно поданої заяви від 01.12.2022.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За статтею 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1ст. 86 ГПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20.

Колегія суддів зазначає, що передбачений законодавством порядок розірвання трудового договору з ініціативи директора передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні (ч. 1 ст. 38 КЗпП України) та ініціювання скликання загальних зборів учасників товариства.

При цьому, на особу, яка ініціює питання проведення загальних зборів, покладено обов`язок належного повідомлення всіх учасників товариства про скликання зборів у порядку, встановленому чинним законодавством та статутом товариства.

У матеріалах справи наявна заява директора ТОВ «Варна» про звільнення його з займаної посади директора, проте відсутні повідомлення про скликання позачергових зборів учасників Товариства, надіслані безпосередньо на адресу другого учасника Товариства - ОСОБА_3 , частка у статутному капіталі якого складає 50%, а також відсутні докази припинення повноважень директора товариства у встановленому законом порядку.

З огляду на відсутність доказів вжиття всіх можливих заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_3 , частка у статутному капіталі якого складає 50% щодо організації проведення загальних зборів зі спірного питання, а також зважаючи на відсутність у матеріалах справи доказів припинення повноважень попереднього керівника товариства, в аспекті викладених обставин задоволення позову свідчило б про невиправдане та передчасне втручання суду у внутрішню діяльність товариства, адже позивачем не доведено, що зазначене питання не може бути вирішене у звичайному режимі та, що така можливість невідворотно втрачена.

Колегія суддів зауважує, що за змістом ст. 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Положеннями ст. 20 ГК України та ст. 16 ЦК України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, дійшовши висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу.

Вказане узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.06.2018 у справі №338/180/17 та від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц.

За наведених обставин, у даному разі вимога про визнання укладеними трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Варна» у зв`язку з призначенням його на посаду директора ТОВ «Варна» не відповідає належним та ефективним способам захисту, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів припинення повноважень директора ОСОБА_2 , доказів прийняття повноважним складом загальних зборів товариства рішення про призначення позивача на посаду директора, тобто свідчать про передчасність такої вимоги.

Задоволення вказаної вимоги про визнання укладеними трудових відносин не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а отже ця позовна вимога не відповідає належним та ефективним способам захисту у даному випадку.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання внесення змін та включення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про ОСОБА_1 , як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Варна», колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні вказаної вимоги з огляду на таке.

У постанові від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», норми якого є спеціальними для зазначених товариств.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подаються, документи: 1) заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей; 2) документ про сплату адміністративного збору; 3) один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Як зазначалося вище, 10.01.2023 позивач звернувся до Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області з метою внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про його призначення на посаду директора ТОВ «Варна».

13.01.2023 позивачем отримане електронне повідомлення за підписом Державного реєстратора Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області Стрілець С. С. та електронне рішення про відмову у державній реєстрації за кодом 99, в якому зазначено про те, що державний реєстратор Стрілець С.С., розглянувши документи, подані для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", що були прийняті 13.01.2023 11:27:42 стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Варна" (32436208) встановив, що документи суперечать вимогам Конституції України, п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», п. 6 ч. 1 ст. 15, ч.13 ст. 39 Закону ст. 34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та п. 12.6 діючого статуту юридичної особи.

Обставинами вище встановлено, що враховуючи викладене, керуючись статтею 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державний реєстратор вирішив відмовити у державній реєстрації по заяві "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Варна" (32436208), при цьому зазначивши, що вказане рішення про відмову у державній реєстрації може бути оскаржено відповідно до законодавства.

Так, у межах даної справи позивач просив в судовому порядку зобов`язати Борівську селищну раду Ізюмського району Харківської області () внести зміни та включити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з розділу: "Відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо", відомості про Григорова Ігоря Олександровича як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Варна ).

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

У постанові від 24.12.2019 у справі №758/1861/18 Верховний Суд зазначив, що суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру.

Таким чином, суд не вправі втручатися в діяльність органу державної реєстраційної служби, зобов`язуючи його вносити будь-які відомості до єдиного державного реєстру. Крім цього важливо, що позивач не оскаржив у встановленому законом порядку рішення про відмову у державній реєстрації.

Враховуючи вищенаведене, наведене свідчить про те, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.

З огляду на викладене та враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі №922/643/23 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі №922/643/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження до Верховного Суду встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.10.2023

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко