ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" жовтня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1077/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Хмельницький О.В.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 916/1077/23

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Туманян-Зленська Наріне Расімівна

про стягнення 238 612 грн.

за участю представників:

від позивача: Лунгул Л.А. ордер серія ВЕ №1083015 від 07.03.2023;

від відповідача: Бец Н.А. ордер серія ВН №1240696 від 18.04.2023.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця звернулось до Фізичної особи-підприємця Туманян-Зленська Наріне Расімівни з позовом, в якому просить Господарський суд Одеської області:

- стягнути з фізичної особи підприємця Туманян - Зленська Наріне Расімівни на користь акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця 238612 грн. неустойки за період з 15.03.2022 по 15.02.2023, а також судові витрати покласти на відповідача по справі;

- звільнити об`єкти регіональної філії Одеська залізниця акціонерного товариства Українська залізниця від рекламних конструкцій фізичної особи підприємця Туманян-Зленська Наріне Расімівни, які розміщувались згідно договору №ОД/ДН-1-13-922д-НЮ від 05.12.2013, шляхом демонтажу конструкцій, що розташовані за адресами:

- м. Одеса, вул. Балківська, за парканом (в межах ст. Одеса-Товарна);

- м. Одеса, вул. От. Головатого (в межах ст..Одеса-Пересип);

- Одеська область, ст. Поромна, районний парк АТЗТ ІМРП 4 км пк6+48м;

-Одеська область, ст.Поромна, пгт Інститут Таїрова. З км з`єднувальної колії Передпоромний парк ст. Поромна - Районний парк АТЗТ ІМРП;

- м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 23 (подвір`я ЮЦ вздовж паркану);

- м. Одеса, вул. Приморська (будівля адміністративного корпусу №1 ст. Одеса-Порт).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.03.2023 позовну заяву Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 19.04.2023 о 10:20, із повідомленням учасників справи про підготовче засідання (явка сторін є не обов`язковою).

У підготовчому засіданні 19.04.2023, за участю представника позивача, господарським судом постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотання відповідача за вх.№12718/23 від 19.04.2023 та відкладення підготовчого засідання на 17.05.2023 о 10:40, із повідомленням учасників справи про підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 17.05.2023, за участю представників сторін, судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 07.06.2023 об 11:20, із викликом учасників справи у підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 07.06.2023, за участю представників сторін, судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 14.06.2023 о 10:40, із викликом учасників справи у підготовче засідання.

14.06.2023 підготовче засідання не відбулось, через тимчасову непрацездатність судді Смелянець Г.Є. та ухвалою суду від 19.06.2023 призначено підготовче засідання на 19.07.2023 об 11:40, із викликом учасників справи у підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 19.07.2023, за участю представників сторін, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.08.2023 о 12:00, із викликом учасників справи у судове засідання.

Під час підготовчого провадження сторонами надано до суду:

відзив на позовну заяву за вх.№14853/23 від 04.05.2023;

відповідь на відзив за вх.№16312/23 від 17.05.2023;

клопотання відповідача про залучення до матеріалів справи документів за вх.№18699/23 від 07.06.2023;

пояснення позивача за вх.№23229/23 від 12.07.2023.

Під час розгляду справи по суті у судових засіданнях оголошувалася перерва до 21.09.2023, 11.10.2023, про що судом постановлені відповідні протокольні ухвали.

Також, під час розгляду справи по суті господарським судом одержано клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій за вх.№35562/23 від 09.10.2023, яке протокольною ухвалою суду від 11.10.2023 залишено без розгляду на підставі ч.2 ст.207 ГПК України, оскільки відповідачем не наведено суду поважних причин неподання цього клопотання у підготовчому провадженні.

У судовому засіданні 11.10.2023, за участю представників сторін, судом на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Стислий виклад позиції позивача.

- з 01.03.2022 у відповідача виникло зобов`язання протягом двох тижнів після дати припинення договірних відносин демонтувати рекламні конструкції власними силами відповідно до пп. 2.2.15 п.2.2. Договору;

- зобов`язання з демонтажу конструкції, яке відповідач повинен був виконати до 14.03.2022, відповідач не виконав та з 15.03.2022 таке зобов`язання є простроченим;

- на даний час рекламні конструкції продовжують розміщуватись на об`єктах Позивача, що підтверджується відсутністю відповідних актів, складених сторонами про демонтаж (пп. 2.2.15 п.2.2. Договору) та актами комісійної перевірки рекламних засобів, які розташовані на території та об`єктах регіональної філії «Одеська залізниця» від 04.01.2023 та 17-18.01.2023 та від 10.03.2023, проведених представниками позивача.

- у наслідок невиконання відповідачем свого обов`язку щодо демонтажу рекламної конструкції, у відповідача виникло зобов`язання з 15.03.2022 сплачувати позивачу неустойку в розмірі 200% вартості послуг, передбаченої додатковою угодою №32 від 31.05.2021 до Договору за кожний місяць розміщення конструкції відповідно до п. 4.8 Договору.

- розмір штрафу, розрахованого відповідно до п. 4.8 Договору за період з 15.03.2022 по 15.02.2023 складає 238612,0 грн. (вартість розміщення рекламних конструкцій в місяць відповідно до умов додаткової угоди до договору) * 11 місяців *200%.

- лист від 05.03.2022 №1 був надісланий в порушення строків, передбачених умовами договору та без надання підтверджуючих документів торгово-промислової палати України. Посилання відповідача у листі на лист ТПП №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 жодним чином не підтверджує ту обставину, що саме внаслідок військової агресії російської федерації проти України, в зв`язку із чим було введено воєнний стан, відповідач не мав можливості виконати свої зобов`язання за договором.

- щодо посилань відповідача на розміщену на сайті Укрзалізниці інформацію про настання форс-мажорних обставин, то зазначене повідомлення було розміщено для інформування контрагентів акціонерного товариства «Українська залізниця» про неможливість виконувати (своєчасно виконувати) товариством своїх зобов`язань за договорами у зв`язку з насланням форс-мажорних обставин.

- у разі відмови у задоволенні позову зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 3000 грн.

- на адресу Південного територіального управління Військової служби правопорядку був направлений адвокатський запит від 12.06.2023 б/н про надання інформації щодо можливості отримання дозволу фізичній особі- підприємцю, на заїзд транспортом на вул. Приморську, 1, з метою здійснення демонтажу власної рекламної конструкції, на який був отриманий лист від 23.06.2023 №47, в якому зазначається про можливість отримання дозволів на заїзд (проїзд) транспортних засобів на території, на яких обмежено рух транспортних засобів та пересування громадян. Рішення про надання дозволів приймаються на підставі письмових звернень суб`єктів. Однак, жодних звернень, які були надіслані Відповідачем на адреси відповідних управлінь (Південне територіальне управління Військової служби правопорядку тощо) з метою отримання дозволу на проїзд (заїзд) транспортним засобом для демонтажу рекламної конструкції, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Приморська, 1 (біля адміністративного корпусу №1 ст. Одеса порт) матеріали справи не містять.

Стислий виклад заперечень відповідача.

- до позовної заяви додані документи, які не посвідчені належним чином, ані як письмові докази, ані як електронні докази, що свідчить про недопустимість вказаних доказів як таких;

- як тільки виникла наявна можливість, відповідач направив позивачу засобами кур`єрської доставки листа від 05 березня 2022 Вих.№1, в якому повідомив позивача про неможливість виконання зобов`язання за Договором у зв`язку з настанням обставин непереборної сили з посиланням на той же лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1. (копія листа та докази направлення додасться до даного Відзиву). Додатково, такий лист був направлений на електронну пошту позивача з якої працівником позивача Федотовою А.В. велась ділова переписка по Договору та виставлялись рахунки і акти Відповідачу. Таким чином, сторони взаємно визнали настання форс-мажорних обставин та погодили їх підтвердження листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.

- на період дії воєнного стану відповідач звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язання з демонтажу рекламних конструкцій, а саме від сплати неустойки, що передбачена п. 4.8. Договору. Водночас, відповідач не відмовляється від виконання зобов`язання з демонтажу рекламних конструкцій одразу після закінчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

- на період дії воєнного стану доступ до деяких рекламних конструкцій, зокрема, до конструкції, що розташована на вул. Приморська, був фактично обмежений місцевою владою у зв`язку з перекриттям вулиць з метою безпеки, що унеможливлювало виконання відповідачем зобов`язання по демонтажу вказаних конструкцій. З метою підтвердження обмеження доступу до даної конструкції та підтвердження факту перекриття вул. Приморської, було направлено адвокатський запит вих. 104а від 18.04.2023, та у листі Південного територіального управління Військової служби правопорядку від 20.05.2023 №2191/1 повідомлено, що з 26.02.2022 по 01.03.2023 підрозділами Збройних сил України було обмежено рух транспорту та пересування громадян по вул. Приморській в м. Одеса, в тому числі в місці розміщення рекламної конструкції по вул. Приморській, 1 біля адміністративного корпусу № 1 ст. Одеса-Порт;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Обставини справи встановлені судом.

05.12.2013 між Одеською залізницею (Виконавець) та ФОП Туманян-Зленська Н.Р. (Замовник) укладено договір №ОД/ДН-1-13-922д-НЮ про надання рекламних послуг, згідно з яким Виконавець приймає на себе зобов`язання надати Замовнику послуги по тимчасовому розміщенню на території та об`єктах Одеської залізниці спеціальних рекламних конструкцій Замовника з можливістю подальшого експонування на них рекламоносіїв (надалі - послуги), а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити ці послуги.

Відповідно до п. 1.2. договору умови надання послуг, а саме: адресна програма, тип спеціальних рекламних конструкцій, термін розміщення, вартість послуг визначаються у додаткових угодах до даного Договору, що є невід`ємними частинами цього Договору.

Згідно з пп. 2.2.15 п. 2.2. договору Замовник зобов`язується протягом двох тижнів після дати закінчення періоду проведення рекламної кампанії або припинення Договору або відповідної додаткової угоди демонтувати рекламну конструкцію власними силами. Демонтаж рекламної конструкції посвідчується відповідним актом, складеним сторонами.

У п. 3.4. договору встановлено, що початком надання послуг Виконавцем Замовнику вважається дата початку періоду проведення рекламної кампанії, яка визначена сторонами у додатковій угоді. Закінченням надання послуг є дата закінчення періоду проведення рекламної кампанії. Відсутність на спеціальних рекламних конструкціях реклами протягом періоду надання послуг не є підставою для звільнення Замовника від оплати послуг або перерахунку вартості послуг.

Відповідно до п. 4.8. договору у випадку невиконання Замовником свого обов`язку, передбаченого пунктом 2.2.15 цього Договору щодо демонтажу рекламної конструкції Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю неустойку у розмірі 200% вартості послуг, передбаченою додатковою угодою на розміщення цієї конструкції, за кожний місяць розміщення конструкції понад період проведення рекламної кампанії або з моменту припинення дії додаткової угоди.

Форс-мажорними обставинами Сторони визнають обставини, які можуть призупинити повне або часткове виконання обставин по цьому Договору обома чи однією із Сторін, а саме: пожежа, паводок, інші стихійні лиха, терористичні акти, війни, військові операції будь-якого характеру, блокади, рішення компетентних органів влади, які знаходяться поза контролем Сторін і безпосередньо впливають на можливість виконання Стороною своїх зобов`язань (п. 5.2. договору).

Згідно з п. 5.3 договору сторона, в якої виникла неможливість виконання зобов`язань по цьому Договору, повинна при виникненні та завершенні вищевказаних обставин, відразу, проте не пізніше п`яти робочих днів з моменту їх виникнення, у письмовій формі повідомити іншу Сторону, при цьому строк виконання цього Договору переноситься на термін, протягом якого діяли такі обставини.

У п. 5.4 договору зазначено, що несвоєчасне повідомлення про обставини непереборної сили позбавляє відповідну Сторону права посилатися на їх у майбутньому.

Настання та дія форс-мажорних обставин підтверджується довідкою Торгово-промислової палати України або наданням копій відповідних наказів Укрзалізниці (п. 5.6. договору).

Відповідно до умов п. 6.1. Договору, договір набирає сили з 01.01.2014 і діє 31.12.2014.

Договір може бути пролонгований за погодженням сторін, шляхом укладання додаткової угоди. Договір може бути достроково розірваний Виконавцем в односторонньому порядку шляхом повідомлення Замовника письмово за 10 діб до дати розірвання (п.п. 6.2., 6.3 договору).

До договору №ОД/ДН-1-13-922д-НЮ про надання рекламних послуг від 05.12.2013 між сторонами було укладено додаткові угоди за №№1-31, в яких сторонами визначено умови проведення рекламної компанії.

У додатковій угоді №32 від 31.05.2021 до договору сторонами встановлені умови проведення рекламної кампанії з 01.04.2021, а саме послуги по тимчасовому розміщенню на території та об`єктах залізничного транспорту філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» 6 рекламних конструкцій за адресами:

1.м. Одеса, вул. Балківська, за парканом (в межах ст. Одеса-Товарна),

2. м. Одеса, вул. От. Головатого (в межах ст. Одеса-Пересип),

3.Одеська область, ст. Поромна, районний парк АТЗТ ІМРП 4 км пк6+48м.,

4.Одеська область, ст. Поромна, пгт Інститут Таїрова, км з`єднувальної колії Передпоромний парк ст. Поромна - Районний парк АТЗТ ІМРП,

5. м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 23 (подвір`я ІЮЦ вздовж паркану),

6. м. Одеса, вул. Приморська (будівля адміністративного корпусу №1 ст. Одеса-Порт).

Загальна вартість в місяць 10864 грн. згідно з протоколом узгодження договірної ціни.

У п.1 додаткової угоди №32 сторонами п. 6.1. договору викладений у наступній редакції «договір набирає сили з 01.01.2014 і діє 30.06.2021».

Також позивач надав до суду:

На підтвердження позовних вимог позивачем надано до суду:

- рахунки за надані послуги, а саме: від 10.06.2021 №1639/899; від 15.07.2021 №1740/899; від 09.08.2021 №1811/899; від 20.09.2021 №1912/899; від 20.10.2021 №2004/899; від 19.11.2021 №2099/899, від 13.12.2021 №2178/899, від 17.01.202 №2281/899;

- акти наданих послуг, які підписані між сторонами від 30.09.2021, від 31.10.2021, від 30.11.2021, від 31.12.2021, від 31.01.2022, від 28.02.2022;

- бухгалтерську довідку від 16.02.2023 №319/899 в період з 01.01.2021-30.06.2021, в якій відображено: місяць наданих послуг, вартість послуг, дата оплати, сума погашення, номери платіжних доручень;

- бухгалтерські довідки про надання послуг відповідачу, в яких відображено: місяць наданих послуг, вартість послуг, дата оплати, сума погашення, номери платіжних доручень, від 27.02.2023 №321/899 в період з 01.07.2021-30.06.2021, від 27.02.2023 №321/899 в період з 01.07.2021-28.02.2022;

- акти перевірки рекламних засобів, які розташовані на території та об`єктах позивача від 04.01.2023, від 17-18.01.2023, від 10.03.2023, з фотофіксацією рекламних засобів за №№16, 37, 62, 63, 34;

- лист Південного територіального управління військової служби правопорядку МОУ від 23.06.2023 за №47, який наданий на адвокатський запит Лунгул Л.А. щодо надання інформації про отримання у період з 26.02.2022 по 01.03.2023 дозволу ФОП, на заїзд транспортом по вул. Приморську 1, з метою здійснення демонтажу власної рекламної конструкції, та яким повідомлено, що у разі письмових звернень щодо отримання дозволів на заїзд (проїзд) транспортних засобів на території на яких обмежено рух транспортних засобів та пересування громадян, військовим командуванням розглядаються відповідні звернення та приймаються рішення про надання дозволів.

Відповідачем в свою чергу надав до суду:

роздруківку інформаційного повідомлення з сайту АТ «Укрзалізниця» про форс-мажор;

лист-повідомлення від 05.03.2022 за вих.№1, в якому відповідач повідомив позивача про, що у разі, якщо стане неможливим виконання зобов`язань перед АТ «Українська залізниця», у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин та у зв`язку з тим, що всі рекламодавці відмовилися від розповсюдження реклами ФОП Туманян-Зленська Н.Р. перенесе виконання своїх зобов`язань до моменту завершення дії непереборної сили.

роздруківку інформаційного повідомлення про обмеження руху по вул. Приморській з 02.03.2023;

адвокатський запит вих.104а від 18.04.2023 та лист Південного територіального управління Військової служби правопорядку від 20.05.2023 №2191/1, яким повідомлено, що з 26.02.2022 по 01.03.2023 підрозділами Збройних сил України було обмежено рух транспорту та пересування громадян по вул. Приморській в м. Одеса, в тому числі в місці розміщення рекламної конструкції по вул. Приморській, 1 біля адміністративного корпусу № 1 ст. Одеса-Порт;

Висновки суду.

Як встановлено господарським судом предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача неустойки, за невиконання відповідачем свого обов`язку щодо демонтажу рекламної конструкції за період з 15.03.2022 по 15.02.2023 в сумі 238 612 грн.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом зобов`язання відповідача щодо демонтажу рекламних конструкцій встановлено умовами п.2.2.15 укладеного між сторонами договору про надання рекламних послуг №ОД/ДН-1-13-922д-НЮ від 05.12.2013, згідно з яким відповідач зобов`язується протягом двох тижнів після дати закінчення періоду проведення рекламної кампанії або припинення Договору або відповідної додаткової угоди демонтувати рекламну конструкцію власними силами. Демонтаж рекламної конструкції посвідчується відповідним актом, складеним сторонами.

Строк дії договору до 30.06.2021 встановлено у додатковій угоді №32 від 31.05.2021 до договору.

В подальшому, як зазначає позивач, та не заперечує відповідач, сторони у період з липня 2021 по 28.02.2022 щомісячно продовжували дію договору шляхом надсилання рахунків за надані послуги, оплати таких послуг та підписання актів наданих послуг.

Договір припинив свою дію 28.02.2022. При цьому обставини справи щодо припинення договору 28.02.2022 визнаються як позивачем, так і відповідачем у справі, а відтак в силу вимог ч.1 ст.75 ГПК України не потребують доказуванню.

Отже, протягом двох тижнів відповідач зобов`язаний демонтувати рекламні конструкції, тобто в строк до 15.03.2022.

Згідно вимог ч. 7 ст. 193 ГК України законодавцем в імперативному порядку закріплено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 525 Цивільного Кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між тим, судом встановлено та відповідачем не заперечується, що в строк до 15.03.2022 ним не було здійснено демонтажу рекламних конструкцій.

У ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.

Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Ч.4 ст.231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Умовами п.4.8. укладеного між сторонами договору встановлено, що у випадку невиконання відповідачем свого обов`язку, передбаченого пунктом 2.2.15 цього Договору щодо демонтажу рекламної конструкції, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку у розмірі 200% вартості послуг, передбаченою додатковою угодою на розміщення цієї конструкції, за кожний місяць розміщення конструкції понад період проведення рекламної кампанії або з моменту припинення дії додаткової угоди.

Перевіривши в наявний в матеріалах справи розрахунок неустойки, який здійснений позивачем з 15.03.2022 по 15.02.2023, та згідно з яким розмір нарахованої відповідачу неустойки становить 238 612 грн., судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Щодо посилань відповідача на наявність форс-мажорних обставин, як на підставу звільнення відповідача від відповідальності за невиконання свого зобов`язання щодо демонтажу рекламних конструкцій, господарський суд виходить з наступного.

Згідно з листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

У листі від 05.03.2022 за №1, який надісланий позивачу 05.03.2022, відповідач повідомив позивача про виникнення форс-мажорних обставин, із посиланнями при цьому на лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

При цьому, лист від 05.03.2022 не було вручено позивачу, про що свідчить відповідна відмітка у накладній кур`єрської служби доставки від 28.03.2022.

28.03.2022 відповідач направив на електронну адресу позивача лист із повідомленням про те, що у разі якщо стане неможливим виконання зобов`язання перед АТ «Українська залізниця» у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин у зв`язку із тим, що всі рекламодавці відмовилися від розповсюдження реклами відповідач перенесе виконання своїх зобов`язань до моменту завершення дії обставин непереборної сили.

Водночас, згідно з правовим висновком, який міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, відповідно до ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 ГК та ст.14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні і невідворотні обставини за даних умов здійснення господарської діяльності, що об`єктивно унеможливлюють виконання особою зобов`язань за умовами договору, обов`язків, передбачених законодавством.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема, викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

У ст.3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП від 18.12.2014 №44(5) (далі - Регламент), вказано, що сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП або регіональною ТПП згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Відповідно до ст.6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за особистим зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та / чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Господарський суд звертає увагу на те, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин. Саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

Між тим, відповідач не надав до суду Сертифікату про форс-мажорні обставини, що видає ТПП про неможливість виконання зобов`язань з демонтажу рекламних конструкцій за договором про надання рекламних послуг №ОД/ДН-1-13-922д-НЮ від 05.12.2013.

Також відповідач не надав до суду доказів, які свідчать про те, що неможливість демонтажу рекламних конструкцій пов`язане саме із виникненням форс-мажорних обставин - військової агресії рф проти України та введенням в Україні з 24.02.2022 воєнного стану. Тобто, відповідачем не доведено суду наявності причинно-наслідкового зв`язку між неможливістю виконання зобов`язання та форс мажорними обставинами.

Посилання відповідача на розміщену інформацію на сайті Укрзалізниці про настання форс-мажорних обставин, також не приймається до уваги господарським судом, оскільки зазначене повідомлення було розміщено для інформування контрагентів акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо неможливості виконувати (своєчасно виконувати) товариством своїх зобов`язань за договорами у зв`язку з насланням форс-мажорних обставин.

Також не приймається до уваги господарським судом наданий відповідачем лист Південного територіального управління Військової служби правопорядку від 20.05.2023 №2191/1, яким повідомлено, що з 26.02.2022 по 01.03.2023 підрозділами Збройних сил України було обмежено рух транспорту та пересування громадян по вул. Приморській в м. Одеса, в тому числі в місці розміщення рекламної конструкції по вул. Приморській, 1 біля адміністративного корпусу № 1 ст. Одеса-Порт, оскільки у листі Південного територіального управління Військової служби правопорядку від 23.06.2023 №47, який наданий позивачем, повідомлено, про можливість отримання дозволів на заїзд (проїзд) транспортних засобів на території, на яких обмежено рух транспортних засобів та пересування громадян та рішення про надання дозволів приймаються на підставі письмових звернень суб`єктів. В свою чергу відповідач не надав до суду жодного звернення до відповідних органів з метою отримання дозволу на проїзд (заїзд) транспортним засобом для демонтажу рекламної конструкції, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Приморська, 1 (біля адміністративного корпусу №1 ст. Одеса порт).

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки за невиконання зобов`язання щодо демонтажу рекламних конструкцій.

Разом з тим, господарський суд враховує норми матеріального права, а саме ст.233 ГК України, яка цілком кореспондується із ч.3 ст. 551 ЦК України, які встановлюють, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Також суд акцентує увагу на тому, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням частини першої статті 550 ЦК України.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

Водночас, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним із завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі аналізу поданих доказів та їх об`єктивної оцінки, господарський суд враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру неустойки, а також виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії Росії проти України, вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим та таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру нарахованої відповідачу неустойки до 178 959 грн.

На думку суду, стягнення з відповідача такої суми неустойки компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строків демонтажу рекламних конструкцій, стягнення ж з відповідача неустойки у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. Суд враховує, що чинним законодавством не врегульований граничний розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із приписами ст.86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо позовних вимог в частині звільнення об`єктів позивача від рекламних конструкцій відповідача шляхом демонтажу відповідних конструкцій, господарським судом враховується, що як на час звернення позивача до суду з даним позовом, так і під час розгляду даної справи, до суду не було надано складеного сторонами акту, яким відповідно до умов п.2.2.15 договору посвідчується демонтаж рекламної конструкції, а відтак позовні вимоги в частині звільнення об`єктів позивача також підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України", у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Приймаючи до уваги викладене та підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця до Фізичної особи-підприємця Туманян-Зленська Наріне Расімівна у справі №916/1077/23 задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи підприємця Туманян - Зленська Наріне Расімівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Є. Гедройця, 5 ) в особі Регіональної філії Одеська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) 178 959 (сто сімдесят вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. неустойки за період з 15.03.2022 по 15.02.2023, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 263 (шість тисяч двісті шістдесят три) грн. 18 коп.

3.Звільнити об`єкти Регіональної філії «Одеська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Є. Гедройця, 5 ) від рекламних конструкцій фізичної особи підприємця Туманян-Зленська Наріне Расімівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), які розміщувались згідно договору №ОД/ДН-1-13-922д-НЮ від 05.12.2013, шляхом демонтажу конструкцій, що розташовані за адресами:

- м. Одеса, вул. Балківська, за парканом (в межах ст. Одеса-Товарна);

- м. Одеса, вул. От. Головатого (в межах ст. Одеса-Пересип);

- Одеська область, ст. Поромна, районний парк АТЗТ ІМРП 4 км пк6+48м;

- Одеська область, ст.Поромна, пгт Інститут Таїрова. З км з`єднувальної колії Передпоромний парк ст. Поромна - Районний парк АТЗТ ІМРП;

- м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 23 (подвір`я ІОЦ вздовж паркану);

- м. Одеса, вул. Приморська (будівля адміністративного корпусу №1 ст. Одеса-Порт).

4.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 23 жовтня 2023 р.

Суддя Г.Є. Смелянець