ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2023м. ХарківСправа № 922/3641/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків
до Комунального підприємства "Водопровідно-каналізаційного господарства" Височанської (Покотилівської) селищної ради, смт. Покотилівка, Харківський р-н, Харківська обл.
про стягнення 6 794 354, 73 грн.
за участю представників:

позивача - Капустник Ю.О.,

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Водопровідно-каналізаційного господарства" Височанської (Покотилівської) селищної ради про стягнення 6794354,73 грн заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення на підставі Договору 6969/10-А-2 від 01.11.2016, яка складається з:

- борг за послуги водопостачання - 4 420 445,88 грн.

- борг за послуги водовідведення - 548 407,87 грн.

- інфляційні витрати - 1 552 980,11 грн.

- 3 % річних - 272 520,87 грн.

Ухвалою від 18.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3641/23 за правилами загального позовного провадження. Задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Підготовче засідання у справі №922/3641/23 було закрито протокольною ухвалою, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 12.10.2023 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на "26" жовтня 2023 р. о 12:15

Представник позивача в судовому засіданні 26.10.2023 підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 26.10.2023 не з`явився. Відзив на позовну заяву не надав. Відтак, не скористався своїми правами, наданими ГПК України. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать відмітки про отримання відповідачем ухвал суду на поштових повідомленнях про вручення поштового відправлення. Зокрема, ухвалу суду про повідомлення від 12.10.23 року про те, що розгляд справи призначено на 26.10.23 року було отримано відповідачем 18.10.23 року.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

01.11.2016 між КП "Харківводоканал" та КП "ВКГ" Покотилівської селищної ради (рішенням Височанської селищної ради від 24.05.2021 змінено назву на КП "ВКГ" Височанської селищної ради) було укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 6969/10-А-2.

Як вказує позивач, КП "Харківводоканал" свої зобов`язання виконало в повному обсязі - надало споживачу послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до умов договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 6969/10-А-2 від 01.11.2016, позивач зобов`язався надати послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідач - своєчасно та в повному обсязі проводити оплату за надані послуги відповідно до затверджених тарифів (п. 1.1 та п. 1.2 Договору).

Як вказує позивач у позові, КП "Харківводоканал" свої зобов`язання виконав у повному обсязі - надано КП "ВКГ" Височанської селищної ради послуги з водопостачання та водовідведення, що складаються з фактичних обсягів водоспоживання, водовідведення.

Відповідно до положень 4.1.-4.2. Договору оплата наданих послуг та інших категорій платежів здійснюється Споживачем щомісяця на підставі платіжних документів (рахунків, тощо) КП "ХВК" по категоріям і затверджених тарифів за обсяги спожитої води, що визначені умовами цього договору, в 7-денний термін після отримання платіжного документу (рахунку, тощо) КП "ХВК".

Оплата послуг здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок КП "ХВК". За письмовим узгодженням сторін споживач може робити розрахунки іншим способом, не забороненим чинним законодавством України.

Тарифи на послуги на момент укладання договору складають:

- з централізованого водопостачання 2,928 грн. за 1 м куб з ПДВ.

- з централізованого водовідведення 1,128 грн. за 1 м куб з ПДВ.

Розмір тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення визначається в установленому діючим законодавством України порядку і не потребує додаткового узгодження між сторонами та внесення змін до договору.

За твердженнями позивача, відповідно до обсягу наданих послуг з водопостачання та з урахуванням діючих тарифів (постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.02.2020 № 283 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", від 16 червня 2016 року № 1141 та постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.12.2021 № 2894 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП "Харківводоканал") за період з 01.05.2020 по 31.03.2023 включно, споживачу була нарахована плата в розмірі 4499422,18 грн та виставлені рахунки на цю суму відповідно до ч. 1 ст. 198 ГК України та п. 4.1, 4.3 договору.

Як вказує позивач, сума заборгованості була частково сплачена, а саме у розмірі 78976,30 грн. Залишок суми боргу становить 4420445,88 грн; заборгованості за послуги централізованого водопостачання визнана боржником, про що свідчить підписаний акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.05.2023.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно до обсягу наданих послуг з водовідведення та з урахуванням діючих тарифів (постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.02.2020 № 283 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", від 16 червня 2016 року № 1141 та постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.12.2021 № 2894 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП "Харківводоканал") за період з 01.05.2020 по 31.03.2023 включно, споживачу була нарахована плата в розмірі 548407,87 грн та виставлені рахунки на цю суму відповідно до ч. 1 ст. 198 ГК України та п. 4.1,4.3 договору.

Як стверджує позивач, сума заборгованості не сплачена і становить 548407,87 грн; втім, заборгованість за послуги централізованого водовідведення визнана боржником, про що свідчить підписаний акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.05.2023.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані до суду та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив заборгованість за послуги водопостачання - 4420445,88 грн та водовідведення - 548407,87 грн, та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували сплату заборгованості за договором за послуги водопостачання - 4420445,88 грн та водовідведення - 548407,87 грн, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача боргу за послуги водопостачання - 4420445,88 грн та водовідведення - 548407,87 грн , - є правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 1552980,11 грн - інфляційних втрат та 272520,87 грн - 3% річних, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, перевіривши період нарахування останнім вказаної суми 3% річних, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, а тому підлягає задоволенню в сумі 272520,87 грн.

Що стосується заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача 1552980,11 грн суми інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат визнав їх вірно розрахованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 1552980,11 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України.

Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, отже, судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, судовий збір стягується з відповідача на користь Державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Водопровідно-каналізаційного господарства" Височанської (Покотилівської) селищної ради (вул. Незалежності, 57, смт. Покотилівка, Харківський р-н, Харківська обл, 62458, ) на користь Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2, ) заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення на підставі договору 6969/10-А-2 від 01.11.2016 в сумі: борг за послуги водопостачання - 4420445,88 грн, борг за послуги водовідведення - 548407,87 грн, інфляційні витрати - 1552980,11 грн, 3 % річних - 272520,87 грн.

Стягнути з Комунального підприємства "Водопровідно-каналізаційного господарства" Височанської (Покотилівської) селищної ради (вул. Незалежності, 57, смт. Покотилівка, Харківський р-н, Харківська обл, 62458, ) на користь Державного бюджету (Отримувач коштів: ГУК Харків обл/мХар Шевченк/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA3020653, Код класифікації доходів бюджету 22030101) судовий збір в сумі 101915,32 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "30" жовтня 2023 р.

Суддя Л.В. Шарко