СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 922/197/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А. , суддя Тарасова І.В.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватної фірми "Орієнтир-93" (вх.№1439 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 01.11.2022 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Хотенцем П.В., повний текст складено 10.11.2022) у справі №922/197/22

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків,

до Приватної фірми "Орієнтир-93", м. Харків,

про стягнення 202 108,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2022 року Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Приватної фірми "Орієнтир-93" заборгованості у розмірі 202 108,60 грн, з яких: вартість спожитої теплової енергії за договором про постачання теплової енергії №3786 від 01 березня 2007 року в сумі 55792,77 грн, яка утворилась за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року; вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору в сумі 146315,83 грн, яка утворилась за період з грудня 2013 року по квітень 2021 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.11.2022 у справі №922/197/22 позов Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" задоволено повністю.

Стягнуто з Приватної фірми "Орієнтир-93" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість у розмірі 202108,60 грн та 3031,62 грн судового збору.

Рішення суду обґрунтовано тим, що згідно листа № 2669 нежитлові приміщення загальною площею 500 кв.м, за адресою: вул. Дизельна, 1, літ. "А-5" в м. Харкові відповідач орендує в Управлінні комунального майна та приватизації Харківської міської ради на підставі договору оренди № 959 від 31 січня 2020 року. Договір оренди діє до 31 лютого 2040 року. 01 березня 2007 року між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" та Приватною фірмою "Орієнтир-93" укладено договір про постачання теплової енергії № 3786, відповідно до умов якого енергопостачальна організація зобов`язується постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором. Відповідно до пункту 6 додатку № 1 до договору про постачання теплової енергії № 3786 від 01.03.2007 споживач сплачує теплопостачальній організації вартість фактично спожитої теплової енергії до укладення цього договору в розмірі 22.63639 Гкал на суму 35370,90 грн. Щомісячно відповідачу направлялися рахунки за споживчу теплову енергію. Матеріали справи свідчать, що станом на 01.01.2022 заборгованість за неналежне виконання договірних зобов`язань складає 55792,77 грн, яка утворилась за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року, тому суд задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Як зазначено в рішенні, нежитлові приміщення загальною площею 303,9 кв.м в будинку № 2 по вул. Військова в м. Харкові належать відповідачу на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №5043-В-С від 24.10.2013. Відповідно до листа № 5519 від 05 червня 2019 року, нежитлові приміщення загальною площею 248,2 кв.м. за адресою: м-н Героїв Небесної Сотні, 32, літ. "А-2" Приватна фірма "Орієнтир-93" орендує у Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради на підставі договору оренди № 1985 від 11 лютого 2019 року. Договір оренди діє до 11 лютого 2029 року. Споживання теплової енергії на потреби опалення приміщень здійснювалося відповідачем без укладання договору. Укладення договору з теплопостачання відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правил користування тепловою енергією, є не правом споживача послуг, а його обов`язком. Разом з тим, сам факт не укладання такого договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від сплати за фактично спожиту теплову енергію в спірний період, в зв`язку з чим, суд задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 146315,83 грн заборгованості, яка утворилась за період з грудня 2013 року по квітень 2021 року.

Приватна фірма "Орієнтир-93" з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 01.11.2022 у справі №922/197/22 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в позові відмовити. Застосувати строк позовної давності до вимог Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" в частині стягнення з Приватної фірми "Орієнтир-93" вартості спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору у розмірі 146 315,83 грн, яка утворилась за період з грудня 2013 року по квітень 2021 року, в межах строку позовної давності з моменту звернення позивача до суду.

Скарга обґрунтована тим, що Господарським судом Харківської області порушено норми процесуального права - справу № 922/197/22 було розглянуто судом першої інстанції за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Посилається на те, що з 12.03.2022 по 05.07.2022 директор та засновник в одній особі ПФ "Орієнтир-93" ОСОБА_1 проживав з родиною за адресою: АДРЕСА_1 , на підтвердження чого надав довідку, видану виконавчим комітетом Острицької сільської ради № 370/04-29 від 06.07.2023. З 09.07.2022 директор та засновник в одній особі ПФ "Орієнтир-93" ОСОБА_1 був вимушений виїхати за межі України та перебував за її межами до 25.05.2023, на підтвердження чого надав копії сторінок паспорту громадянина України для виїзду за кордон. 18.03.2022 близько 8:40 у Харкові внаслідок ворожого обстрілу зруйновано приміщення Харківського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при президентові України, внаслідок чого було пошкоджено вибуховою хвилею нежитлові приміщення загальною площею 303,9 кв.м в будинку № 2 по вул. Військова в м. Харкові, які належать відповідачу на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №5043-В-С від 24 жовтня 2013 року. Отже, будь-яка кореспонденція на юридичну адресу відповідача: вул.Військова, 2, м. Харків фізично та фактично не надходила, так як офісні приміщення були пошкоджено. Директор та працівники були вимушені виїхати за межі міста у зв`язку з небезпекою для життя. Директор та засновник в одній особі ПФ "Орієнтир-93" з 12.03.2022 перебував за межами міста Харкова, а з 09.07.2022 за межами України, тому не міг знати про наявність судового розгляду, не був належним чином повідомлений про розгляд справи, іншої судової кореспонденції, зокрема, рішення у справі № 922/197/22 не отримував. Крім цього, засобами телефонного зв`язку, смс-повідомлень, або повідомлень суду через Viber до відповідача не надходило. Єдиний державний реєстр судових рішень було закрито для загального доступу 24 лютого 2022 року, у день, коли почалась збройна агресія російської федерації проти України. Тривалий час доступ до реєстру було блоковано та обмежено. Таким чином, відповідач вважає, що справу №922/197/22 було розглянуто судом першої інстанції за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Зазначає, що поза увагою господарського суду залишився той факт, що як на момент передачі в оренду ПФ "Орієнтир-93" нежитлових приміщень, та в подальшому укладання договору купівлі-продажу зазначених нежитлових приміщень, нежитлові приміщення вже було відключено від системи опалення та демонтовано батареї, тобто нежитлові приміщення не мали комплексу теплоспоживчих установок, з`єднаних із системою теплопостачання (була відсутня система опалення), а отже відповідач не є споживачем послуг, за які позивач просить стягнути борг у розмірі 146 315,83 грн за період з грудня 2013 року по квітень 2021 року. Відповідач послуги з теплопостачання не отримував, договорів на постачання теплової енергії з позивачем не укладав, не має теплоспоживчих приладів, не розробляв та не погоджував з позивачем технічні умови приєднання до системи теплопостачання, а також не погоджував необхідне теплове навантаження, місце приєднання до теплових мереж, параметри теплоносія тощо, тому не був та не є споживачем теплової енергії, в розумінні законодавства про теплопостачання.

Щодо нежитлових приміщень загальною площею 303,9 кв.м в будинку № 2 по вул. Військова, м. Харків посилається на те, що на момент укладання договору купівлі-продажу зазначених нежитлових приміщень, у зв`язку із знаходження системи опалення у аварійному стані, зазначені нежитлові приміщення вже було відключено від системи опалення та демонтовано батареї. Оскільки опалювальні прилади системи централізованого опалення було демонтовано, в приміщеннях було встановлено автономне джерело теплопостачання - стаціонарні електронагрівальні прилади. Трубопроводи внутрішньодомової системи опалення житлового будинку, що проходять через приміщення, обладнано теплоізоляційним матеріалом. Таким чином, за умови відсутності у приміщеннях відповідача будь- яких опалювальних приладів системи централізованого опалення, самий лише факт проходження в приміщеннях теплопроводів, які при цьому зашиті теплоізоляційним матеріалом, унеможливлює належне задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях. У зв`язку з чим, з 2013 року будь-яких договорів про надання послуг з теплопостачання за адресою: м. Харків, вул. Військова, 2 між сторонами укладено не було.

Щодо нежитлових приміщень загальною площею 248,2 кв.м. в будинку № 32, Героїв Небесної Сотні майдан, м. Харків, зазначає, що на момент укладання договору оренди зазначених нежитлових приміщень підвалу, у зв`язку із знаходження системи опалення у аварійному стані, зазначені нежитлові приміщення вже було відключено від системи опалення та демонтовано батареї. Оскільки опалювальні прилади системи централізованого опалення було демонтовано, в приміщеннях було встановлено автономне джерело теплопостачання - стаціонарні електронагрівальні прилади. Трубопроводи внутрішньодомової системи опалення житлового будинку, що проходять через приміщення, обладнано теплоізоляційним матеріалом. Таким чином, за умови відсутності у приміщеннях відповідача будь- яких опалювальних приладів системи централізованого опалення, самий лише факт проходження в приміщеннях теплопроводів, які при цьому зашиті теплоізоляційним матеріалом, унеможливлює належне задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях. Разом з тим, з 2019 року будь-яких договорів про надання послуг з теплопостачання за адресою: м. Харків, Героїв Небесної Сотні майдан, 32 між сторонами укладено не було.

Вказує, що якщо припустити, що відповідач має заборгованість за послуги з теплопостачання, то поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості по кожному із об`єктів, а наданий позивачем розрахунок суми боргу, не містить усіх складових та не є конкретизованим щодо окремого об`єкту, що у свою чергу унеможливлює достеменно встановити та стверджувати за якими об`єктами та періодом повинна здійснюватися оплата. Так, до змісту позовних вимог входила, зокрема, вимога щодо стягнення вартості спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору в сумі 146 315, 83 грн, яка утворилась за період з грудня 2013 по квітень 2021 року. В порушення приписів абз.2 ч.4 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" позивачем включено спірну заборгованість у рахунок-фактуру без деталізації інформації щодо складових такої плати. Судом першої інстанції в порушення норм ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" не взято до уваги, що оскаржувана сума заборгованості в розмірі 146 315, 83 грн, яка утворилась за період з грудня 2013 по квітень 2021 року є об`єднаною. З наданих позивачем розрахунків не вбачається конкретної суми заборгованості за спожиту теплову енергію та точного періоду по кожному із об`єктів, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Військова, 2 та м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, 32.

Посилається на те, що позивачем був порушений строк позовної давності. Позовні вимоги про стягнення боргу за період 2013 року по квітень 2021 року заявлені з пропуском строку позовної давності. Зміст позовної заяви КП "Харківські теплові мережі" та надані до неї розрахунки заборгованості за використану теплову енергію свідчать про наявність підстав застосування позовної давності. Як вбачається з позовної заяви до змісту позовних вимог входять вимоги щодо стягнення з ПФ "Орієнтир-93" заборгованості за бездоговірне користування тепловою енергію, що утворилася за період з грудня 2013 року по квітень 2021 року. Факт споживання, нібито, відповідачем теплової енергії підтверджується актами про підключення споживача до джерела теплової енергії та актами про відключення споживача від джерела теплової енергії. Разом з тим, розрахунок заборгованості за використану теплову енергію ПФ "Орієнтир-93" по особовому рахунку № НОМЕР_1 містить щомісячний розрахунок заборгованості починаючи з 12.2013 по 04.2021. Всього нарахування за вказаний період складають 202108,60 грн. Отже, якщо припустити, що відповідач має заборгованість за надану позивачем теплову енергію, то відповідно рахунковим періодом є 1 місяць 2014 року, з якого почала свій відлік позовна давність щодо стягнення заборгованості за цими рахунками, та яка сплинула зі спливом трирічного строку починаючи з вказаних дат. Позивач звернувся до суду з позовом у даній справі лише 20.01.2022, тобто з пропуском строку позовної давності.

У випадку, якщо апеляційним господарським судом буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес КП "Харківські теплові мережі" дійсно порушені, але позовна давність спливла, просить суд відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності.

Також відповідачем подано клопотання про долучення доказів, а саме: копії довідки, виданої виконавчим комітетом Острицької сільської ради № 370/04-29 від 06.07.2023, копії сторінок паспорту громадянина України для виїзду за кордон, копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПФ "Орієнтир-93", копії паспорту та РНОКПП директора ПФ "Орієнтир-93", копії договору оренди № 1985 від 11.02.2019 з додатками до нього, висновку про вартість, розрахунок орендної плати, акт прийому-передачі, витяг з Державного реєстру речових прав, копії технічного паспорту від 06.09.2017, копії з витягу зі звіту ТБ "Євромаркет" про оцінку майна, копії договору купівлі-продажу № 5043-В-С від 24.10.2013, копії технічного паспорту від 25.03.2013, копії витягу зі звіту ФОП Копейко В.Л. з додатками: договір оренди № 1904 від 24.07.2023, акт приймання-передачі, копії листів КП "Харківські теплові мережі" та відповіді на дані листи ПФ "Орієнтир-93" з доказами відправлення.

21.08.2023 відповідачем до суду було надано клопотання про долучення доказів (вх.№9871), в якому останній просить визнати поважними підстави неподання доказів до суду першої інстанції, поновити процесуальний строк на подання доказів та залучити докази до матеріалів справи, а саме: рішення Господарського суду Харківської області від 20.06.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.09.2017 у справі №922/1148/17.

Відповідно до абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної фірми "Орієнтир-93" (вх.№1439 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 01.11.2022 у справі №922/197/22 та ухвалено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. Встановлено позивачу строк до 13.09.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту. Запропоновано позивачу у строк до 13.09.2023 надати до суду письмове ставлення щодо подання нових доказів апелянтом. Встановлено учасникам справи строк до 13.09.2023 для подання заяв, клопотань, тощо.

12.09.2023 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10987), в якому останній проти апеляційної скарги заперечує, просить апеляційну скаргу Приватної фірми "Орієнтир-93" залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що відповідач займає нежитлові приміщення загальною площею 303,9 кв.м на першому поверсі по вул. Військова №2, в м. Харкові (договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №5043-В-С від 24.10.2013, акт прийому передачі №5043-В-С від 15.11.2013, інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.11.2021), в житловому будинку який обладнаний централізованою системою опалення та підключений до централізованого теплопостачання, яке здійснює КП "Харківські теплові мережі". Відповідно до вимог чинного законодавства позивачем по справі було складено акт обстеження системи теплоспоживання об`єкту №178/3764 від 11.03.2020 та акт обстеження системи теплоспоживання об`єкту №178/4108 від17.02.2021. Відповідно до акту обстеження житловий будинок по вул. Військова 2, 5-ти поверховий, нежитлові приміщення відповідача знаходяться на першому поверсі, вхід у приміщення з вулиці. Через нежитлові приміщення проходять стояки внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку. Дані приміщення знаходяться в тепловому контурі житлового будинку. Система опалення житлового будинки однотрубна з верхнім розподілом теплоносія. В тепловому пункті житлового будинку встановлено прилад обліку теплової енергії, який враховує споживання теплової енергії всього житлового будинку. Системи опалення приміщень відповідача є невід`ємними частинами централізованих систем опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовані системи опалення житлового будинку одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача. Відповідач також займає нежитлові приміщення полупідвалу загальною площею 248,2 кв.м. за адресою м-н Героїв Небесної Сотні 32, літ «А-2» (договір оренди №1985 від 11.02.2019), в житловому будинку який обладнаний централізованою системою опалення та підключений до централізованого теплопостачання, яке здійснює КП "Харківські теплові мережі". Відповідно до вимог чинного законодавства позивачем у справі було складено акт обстеження системи теплоспоживання об`єкту №178/4166 від 19.03.2021. Відповідно до акту обстеження житловий будинок за адресою м-н Героїв Небесної Сотні 32, 2-х поверховий, нежитлові приміщення відповідача знаходяться в полупідвальному приміщенні. Системи опалення приміщень відповідача є невід`ємними частинами централізованих систем опалення житлового будинку. Через приміщення проходять транзитні трубопроводи системи опалення будинку, довжина транзитних трубопроводів складає 2ДУ 108 довжиною 2 по 25 метрів, заізольовані. На момент обстеження приміщення опалюється за рахунок витрат транзитного трубопроводу. Системи опалення приміщень відповідача є невід`ємними частинами централізованих систем опалення житлового будинку, тому при подачі теплової енергії у централізовані системи опалення житлового будинку одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача. Використання відповідачем стаціонарних електронагрівальних приладів у належних йому нежитлових приміщеннях не є індивідуальною (автономною) системою опалення, а є грубим порушення правил протипожежної безпеки. У період з 19.04.2017 до 17.09.2019 жодним нормативним актом не була передбачена можливість відключення окремих квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від мереж централізованого опалення. Вважає посилання відповідача по справі на Закон України "Про житлово-комунальні послуги", "Правила надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води" затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005р. хибними, оскільки дані норми регулюють відносини між КП "Харківські теплові мережі" та споживачами житлово-комунальних послуг (фізичними особами), які отримають комунальну послугу. Житлові будинок по вул. Військова 2 , в м. Харкові обладнаний приладом обліку, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався згідно показань приладів обліку, встановленого в житловому будинку. Розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитлових приміщеннях, розташованих у будинках, оснащених будинковими приладами обліку теплової енергії, здійснюється згідно їх показань (з урахуванням теплових втрат від зовнішньої стіни будинку до місця установки приладу обліку) відповідно до п. 7.2.43 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71, які розподіляються між власниками нежитлових приміщень пропорційно тепловим навантаженням (п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198), а між власниками житла пропорційно площам квартир (п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630) Житловий будинок за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні 32 не обладнаний приладами обліку теплової енергії, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні" КТМ 204 України 244-94. Розрахунки нарахувань, які знаходяться в матеріалах справи, були надані по кожному приміщенню окремо, вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору складає 146315,83 грн, яка утворилась за період з грудня 2013 року по квітень 2021 року. Щодо застосування строків позовної давності, зазначає, що враховуючи те, що період заборгованості складає з грудня 2013 року по квітень 2021 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин, який продовжено до 30.06.2023, а під час дії цього карантину строки, визначені, зокрема, ст.257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину, строк позовної давності не спливає з березня 2017 по січень 2019 року. Проти надання нових доказів заперечує, посилаючись на те, що рішення Господарського суду Харківської області від 20.06.2017 у справі №922/1148/17 стосується безпосередньо іншого приміщення відповідача, а саме, м.Харків, пр.Героїв Харкова, 124-А.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про долучення нових доказів, зазначає наступне.

За приписами ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Господарський процесуальний кодекс України допускає випадки подачі на стадії апеляційного розгляду нових доказів для підтвердження обставин, на які посилається сторона.

В обґрунтування неможливості подання доказів, доданих до апеляційної скарги, до суду першої інстанції, відповідач посилається на те, що з 12.03.2022 по 05.07.2022 директор Приватної фірми "Орієнтир-93" проживав у Чернівецькій області, на підтвердження чого надав довідку виконкому Острицької сільської ради №370/04-29 від 06.07.2023. З 09.07.2022 директор виїхав за межі України та перебував за її межами до 25.05.2023, на підтвердження чого надано копію паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Зазначає, що 18.03.2022 у Харкові внаслідок ворожого обстрілу вибуховою хвилею пошкоджено нежитлові приміщення в будинку №2 по вул.Військова, таким чином, будь-яка кореспонденція на юридичну адресу відповідача фактично не надходила.

Враховуючи те, що відповідачем надано обґрунтовані докази неможливості подання доданих до апеляційної скарги доказів до суду першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та долучити докази, надані до апеляційної скарги.

Стосовно клопотання відповідача про долучення доказів (вх.№9871 від 21.08.2023), колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту рішення Господарського суду Харківської області від 20.06.2017 у справі №922/1148/17, предметом спору у даній справі було стягнення заборгованості з ПФ "Орієнтир-93" з орендної плати за нежитлові приміщення, розташовані за адресом м.Харків, пр.Героїв Харкова (колишній Московський), 124-А за договором оренди №878 від 26.10.2011, тобто іншими нежитловими приміщеннями та за іншою адресою, які не є предметом спору у справі №9121/197/21.

За таких обставин у задоволенні клопотання (вх.№9871 від 21.08.2023) слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Рішення суду щодо стягнення вартості спожитої теплової енергії за договором про постачання теплової енергії №3786 від 01 березня 2007 року в сумі 55792,77 грн, яка утворилась за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року (нежитлове приміщення в будинку за адресою: м. Харків, вул. Дизельна,1) , не оскаржується, тому з урахуванням ч.1 ст.269 ГПК України не переглядається судом апеляційної інстанції в цій частині.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, Приватна фірма "Орієнтир-93" займає нежитлові приміщення в будинках за адресами: м. Харків, вул. Військова, 2, м-н. Небесної Сотні, 32.

Нежитлові приміщення загальною площею 303,9 кв.м. в будинку № 2 по вул. Військова в м. Харкові належать відповідачу на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №5043-В-С від 24 жовтня 2013 року, укладеного між територіальною громадою м.Харкова в особі Харківської міської ради, від імені якої діє Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Приватною фірмою "Орієнтир-93", акту прийому-передачі №5043-В-С від 15 листопада 2013 року, інформація про що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 26 листопада 2021 року.

Нежитлові приміщення загальною площею 248,2 кв.м. за адресою: м-н Героїв Небесної Сотні, 32, літ. "А-2" Приватна фірма "Орієнти-93" орендує у Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради на підставі договору оренди № 1985 від 11 лютого 2019 року. Договір оренди діє до 11 лютого 2029 року.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлових будинків Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" здійснювало на підставі розпоряджень голови Харківської обласної адміністрації про початок та кінець опалювальних сезонів 2013-2014, 2014-2015, 2015-2016, 2016-2017, 2017-2018, 2018-2019, 2019-2020 років.

На підтвердження підключення теплової енергії у житловий будинок за адресою: м. Харків, вул. Військова, 2 за заявлений період позивачем надано акти підключення/відключення споживача, а саме: №178/460 від 14.04.2014, №178/1480 від 24.10.2014, №178/2269 від 14.04.2015, №178/2729 від 12.10.2015, №178/3705 від 05.04.2016, №178/4184 від 15.10.2016, №178/5177 від 03.04.2017, №178/6099 від 24.10.2017, №178/6939 від 10.04.2018, №178/7339 від 17.10.2018, №178/8175 від 10.04.2019, №178/9394 від 19.10.2019, №178/10125 від 09.04.2020, №178/10542 від 11.10.2020, №178/11716 від 12.04.2021.

Зі змісту акту обстеження системи теплоспоживання об`єкту №178/3764 від 11.03.2020, розташованого за адресою: вул. Військова, 2, в м. Харкові, складеного КП "Харківські теплові мережі", вбачається, що в тепловому пункті житлового будинку встановлено прилад обліку теплової енергії, який враховує споживання теплової енергії всього житлового будинку. Система центрального опалення єдина з системою опалення житлового будинку. Централізоване гаряче водопостачання в приміщеннях опломбовано. В опалювальний період 2019-2020 р.р. житловий будинок був підключений 19 жовтня 2019р, акт №178/9394. У зв`язку з тим, що споживачем здійснюється бездоговірне споживання теплової енергії, даний акт є підставою для проведення нарахувань за спожиту теплову енергію до підписання договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з КП "ХТМ". Споживачу запропоновано укласти договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з КП "ХТМ".

Зі змісту акту обстеження системи теплоспоживання об`єкту №178/4108 від 17.02.2021, розташованого за адресою: вул. Військова, 2, в м. Харкові, складеного КП "Харківські теплові мережі", вбачається, що в тепловому пункті житлового будинку встановлено прилад обліку теплової енергії, який враховує споживання теплової енергії всього житлового будинку. Система центрального опалення єдина з системою опалення житлового будинку. Централізоване гаряче водопостачання в приміщеннях опломбовано. В опалювальний період 2020-2021 р.р. житловий будинок був підключений 17 жовтня 2020р, акт №178/10542. У зв`язку з тим, що споживачем здійснюється бездоговірне споживання теплової енергії, даний акт є підставою для проведення нарахувань за спожиту теплову енергію до підписання договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з КП "ХТМ". Споживачу запропоновано укласти договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з КП "ХТМ".

На підтвердження підключення теплової енергії у житловий будинок за адресою: м. Харків, м-н. Небесної Сотні, 32, позивачем надано акти підключення/ відключення споживача, а саме: №178/9360 від 26.10.2019, №178/10091 від 09.04.2020, №178/10508 від 27.10.2020, №178/11681 від 12.04.2021.

Зі змісту акту обстеження системи теплоспоживання об`єкту №178/4166 від 19.03.2020, розташованого за адресою: м-н Героїв Небесної Сотні, 32, в м. Харкові, складеного КП "Харківські теплові мережі", вбачається, що система центрального опалення нежитлових приміщень єдина з системою опалення житлового будинку. Через приміщення проходять транзитний трубопровід в напрямку будинку. На момент обстеження приміщення опалюється за рахунок витрат транзитного трубопроводу. Приладу обліку на опалення будинку не має. Доступ в приміщення відсутній.

Системи опалення приміщень відповідача є невід`ємними частинами централізованих систем опалення житлових будинків, тому при подачі теплової енергії у централізовані системи опалення житлових будинків одночасно опалюються нежитлові приміщення відповідача.

Споживання теплової енергії на потреби опалення приміщень, що розташовані за адресою: вул. Військова, 2, м-н. Небесної Сотні,32 в м. Харкові здійснювалося відповідачем без укладення договору.

Житловий будинок, розташований по вул. Військова 2, в м. Харкові обладнаний приладами обліку, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем згідно показань приладу обліку, встановленого в житловому будинку. Розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитлових приміщеннях, розташованих у будинках оснащених будинковими приладами обліку теплової енергії, здійснюється згідно їх показань (з урахуванням теплових втрат від наружної стіни будинку до місця установки приладу обліку відповідно до п. 7.2.43 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 №71), які розподіляються між власниками нежитлових приміщень пропорційно тепловим навантаженням (п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 №1198), а між власниками житла пропорційно площам квартир (п. 12 Правил надання послуг тепловою з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 №630).

Житловий будинок за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, 32 не обладнаний приладами обліку теплової енергії, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в України" КТМ 204 України 244.94.

Заборгованість за спожиту теплову енергію за договором №3786 від 01.03.2007 та заборгованість без укладення договору обліковуються за об`єднаним особовим рахунком (17559-7078) і за кожний розрахунковий період (календарний місяць) відображується однією сумою у бухгалтерському обліку підприємства.

29.07.2021 позивач направив відповідачу лист за №50/666 від 28.07.2021, в якому повідомив останнього, що заборгованість ПФ "Орієнтир-93" за відпущену теплову енергію станом на 01.07.2021 складає 202 121,74 грн. Направив акт звіряння на 01.07.2021, якій просив протягом 7 днів підписати та сплатити утворену заборгованість, а також направив рахунок-фактуру за період з жовтня 2019 року по червень 2021 року.

Позивач зазначає, що станом на 01.01.2022 заборгованість за неналежне виконання договірних зобов`язань за адресою: м.Харків, вул.Дизельна, 1 складає 55792,77 грн, яка утворилась за період з лютого 2020 року по грудень 2020 року. Вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладення договору за адресами: м. Харків, вул. Військова, 2, м-н. Небесної Сотні, 32, складає 146 315,83 грн, яка утворилась за період з грудня 2013 року по квітень 2021 року.

Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Щодо посилання апелянта на порушення судом норм процесуального права, оскільки справу №922/197/22 було розглянуто судом першої інстанції за відсутності відповідача, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 3 та 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з п. п. 3, 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21 березня 2019 року у справі № 916/2349/17.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням юридичної особи -ПФ "Орієнтир-93" є: 61001, Харківська область, м.Харків, вул.Військова, 2.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15 лютого 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 14.03.2022.

Ухвала суду була направлена всім учасникам справи та отримана, зокрема, відповідачем 22.02.2022, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду (а.с.124 т.1).

Підготовче засідання у справі, призначене на 14.03.2022, не відбулося у зв`язку із введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 воєнного стану в Україні.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.08.2022 призначено підготовче засідання у справі № 922/197/22 на 13.09.2022.

Ухвала суду була направлена всім учасникам справи, зокрема, відповідачу, проте повернулась до суду з відмітками Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою", "за закінченням терміну зберігання".

13.09.2022 з 9:00 до 18:00 у приміщенні Господарського суду Харківської області була відсутня електроенергія. Призначене ухвалою суду від 16.08.2022 на 13.09.2022 підготовче засідання не відбулося з незалежних від суду причин та поштова кореспонденція не могла бути оброблена та внесена до АСДС, що підтверджується актом відсутності електроенергії.

Ухвалою від 14.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.11.2022.

Ухвала суду була направлена всім учасникам справи, зокрема, відповідачу, проте повернулась до суду з відмітками Укрпошти "адресат відсутній за вказаною адресою", "за закінченням терміну зберігання".

01.11.2022 Господарським судом Харківської області було прийнято оскаржуване рішення.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення ПФ "Орієнтир-93" про відкрите провадження у даній справі та необхідність вчинення відповідних процесуальних дій. Крім того твердження скаржника про відсутність у місті Харкові керівництва та працівників відповідача в період розгляду справи, підтверджують неможливість отримання направлених на його адресу документів та відсутність за адресою реєстрації, тому твердження скаржника про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права спростовуються матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи відповідача про відсутність його представників у м.Харкові та пошкодження нежитлових приміщень в будинку №2 по вул.Військова 18.03.2022 у м.Харкові внаслідок ворожого обстрілу вибуховою хвилею та в зв`язку з цим ненадходження кореспонденції на юридичну адресу відповідача, були враховані судом апеляційної інстанції при поновленні строку на апеляційне оскарження та прийняття нових доказів у справі.

Відповідно до ст.714 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частинами 1-3 ст.275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Споживачем теплової енергії визнається особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Пунктом 1 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг.

Приписами ч.1 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно з ч.4 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Пунктом 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінет Міністрів України від 03.10.2007 №1198, визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов і виконання згідно з типовим договором.

Згідно з п.3 ст.179 ГК України укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Пунктом 4 ст.179 ГК України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Відповідно до п.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 181 ГК України унормовано, що господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що як на момент передачі в оренду ПФ "Орієнтир-93" нежитлових приміщень, так і в подальшому укладання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, приміщення вже було відключено від системи опалення та демонтовано батареї, відповідач послуги з теплопостачання не отримував, договорів на постачання теплової енергії з позивачем не укладав, не має теплоспоживчих приладів, не розробляв та не погоджував з позивачем технічні умови приєднання до системи теплопостачання, а також не погоджував необхідне теплове навантаження, місце приєднання до теплових мереж, параметри теплоносія тощо, тому не був та не є споживачем теплової енергії, в розумінні законодавства про теплопостачання.

Матеріалами справи, зокрема, актом приймання-передачі нежитлових приміщень, переданих в орендне користування згідно договору оренди №1985, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гавриловою С.А. 11.02.2019 за реєстровим №123, звітом про оцінку майна від 29.10.2018, технічним паспортом на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок, підтверджується відсутність опалення у нежитлових приміщеннях, розташованих за адресою: м.Харків, м-н Небесної Сотні, 32. З технічного паспорта на квартирний багатоповерховий житловий будинок по вул.Військовій, 2 у м.Харкові, акту приймання-передачі до орендного користування нежитлових приміщень від 24.07.2013, звіту про оцінку майна - нежитлових приміщень, орендованих ПФ "Орієнтир-93" вбачається відсутність системи опалення у нежитлових приміщеннях, розташованих за адресою: вул.Військова, 2 у м.Харкові.

Дані обставини не заперечуються і позивачем.

Разом з цим, частинами 2, 3 ст.4 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" унормовано, що власники (співвласники) приміщень у будівлі, в якій окремі приміщення є самостійними об`єктами нерухомого майна, у разі приєднання такого будинку (будівлі) до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання зобов`язані забезпечити оснащення належних їм приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п`ятою - сьомою цієї статті.

Власник (співвласники) будівлі, в якій окремі приміщення не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, у разі приєднання такої будівлі до зовнішніх інженерних мереж або обладнання такого будинку (будівлі) системою автономного теплопостачання, автономного гарячого водопостачання, автономного водопостачання зобов`язаний забезпечити оснащення таких приміщень вузлами розподільного обліку відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води, крім випадків, передбачених частинами п`ятою - сьомою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Згідно з п. 35 Правил користування тепловою енергією від 03.10.2007 №1198 теплопостачальна організація має право знімати та перевіряти покази вузла обліку відповідно до умов договору та проводити обстеження системи теплоспоживання споживача щодо виявлення споживання теплової енергії поза вузла обліку.

Приватна фірма "Орієнтир-93" займає нежитлові приміщення загальною площею 303,9 кв.м на першому поверсі по вул. Військова №2, в м. Харкові (договір купівлі-продажу нежитлових приміщень №5043-В-С від 24.10.2013) та нежитлові приміщення полупідвалу загальною площею 248,2 кв.м за адресою м-н Героїв Небесної Сотні, 32 (договір оренди №1985 від 11.02.2019), в житлових будинках, які обладнані централізованою системою опалення та підключені до централізованого теплопостачання, яке здійснює КП "Харківські теплові мережі".

Система опалення відноситься до сантехнічного обладнання, власники квартири (нежитлових приміщень житлового будинку) не мають права самовільно змінювати систему опалення та здійснювати відключення від мереж централізованого опалення.

Згідно з вимогами відповідних будівельних норм при проектуванні будинку, в якому передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньобудинкової системи загалом. Відключення окремих квартир, приміщень по стояку призводить до розбалансування гідравлічного режиму роботи внутрішньобудинкової системи опалення, перерозподілу теплоносія, що є причиною зменшення подачі теплоносія на інші стояки. Будь-яке втручання в систему централізованого теплопостачання шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення окремих квартир) погіршує роботу всієї системи, чим порушує права інших мешканців.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про теплопостачання" місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно з п.22 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги з централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояків в межах нежитлових приміщень відповідача свідчить про постачання теплової енергії позивачем.

Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (далі Порядок), затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 (у редакції наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 №169), не передбачає відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир (нежитлових приміщень) у багатоквартирному будинку і передбачає можливість відключення від централізованого опалення будинку в цілому.

Відповідно до п.1.3 Порядку (у редакції наказу від 06.11.2007 № 169) дія цього Порядку не поширюється на власників, наймачів (орендарів) окремих приміщень, які були відокремлені від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та користуються автономним теплопостачанням до набрання чинності цим Порядком.

Відповідно до ч.2, 4 ст.319 ЦК України власник має права вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать законодавству. Власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відключення від централізованої системи опалення окремих приміщень житлового будинку з обов`язковим влаштуванням індивідуальної (автономної) системи опалення було дозволено Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, до внесення в нього змін наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169, тобто до 14.12.2007.

Відповідно до п.1.4 Порядку, система індивідуального (поквартирного) теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) - система, яка розташована в окремому приміщенні в межах даної квартири та призначена для обслуговування цієї квартири.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів проектної документації (погоджувальної проектної документації) на встановлення альтернативного опалення до КП "Харківські теплові мережі".

Використання відповідачем стаціонарних електронагрівальних приладів у належних йому нежитлових приміщеннях не є індивідуальною (автономною) системою опалення.

Внесені наказом Мінжитокомунгоспу від 06.11.2007 № 169 зміни, які набрали чинності з 14.12.2007, унеможливлювали відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку і передбачали можливість відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання будинку в цілому за рішенням загальних зборів, за згодою всіх власників (уповноважених осіб власників) приміщень у житловому будинку.

Тобто, з 14.12.2007 чинним законодавством України не передбачалась можливість відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових житлових будинках окремих квартир та нежитлових приміщень.

Згідно з Порядком № 4 єдиною можливою підставою відключення від мереж централізованого опалення був відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП.

В той же час рішенням Харківської міської ради від 23.02.2011 № 162/11 був затверджений Порядок перепланування і (або) переобладнання жилих будинків та житлових приміщень у місті Харкові (далі Порядок № 162/11), який діяв до 19.04.2017 (до його скасування рішенням Харківської міської ради від 19.04.2017 № 606/17).

Згідно з Порядком № 162/11 відповідність виконаних робіт по переобладнанню оформлялося актом про відповідність виконаних робіт проектній документації, який складався у п`яти примірниках, підписувався всіма членами комісії та затверджувався головою відповідної Адміністрації.

Узаконення самочинно виконаного переобладнання приміщень згідно з Порядком №162/11 відбувалося на підставі рішення виконавчого комітету міської ради про збереження самочинно виконаного переобладнання.

Таким чином, при наявності одного з вищезазначених документів (акта постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, акта про відповідність виконаних робіт проектній документації, рішення виконавчого комітету міської ради про збереження самочинно виконаного переобладнання) відключення приміщень від мереж централізованого опалення вважалося законним (не самовільним).

Пунктом 7 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII передбачено, що у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

17 вересня 2019 року набрав чинності Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затверджений наказом Мінрегіону від 26.07.2019 № 169 (далі Порядок № 169).

Починаючи з грудня 2021р до споживачів теплової енергії розповсюджуються "Правила надання послуги з постачання теплової енергії", затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (далі- Правил №830)

Згідно з п.42 Правил №830 споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 р. № 169; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Відповідно до Порядку № 169 орган місцевого самоврядування створює своїм рішенням та затверджує склад постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (далі - Комісія). Рішення Комісії оформлюється протоколом протягом п`яти робочих днів із дня проведення засідання Комісії та має рекомендаційний характер.

Власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України "Про житлово-комунальні послуги" не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення.

Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд Комісії.

Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП за участю заявника або його уповноваженого представника. Комісія надає заявникові рекомендації щодо можливих варіантів влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні та щодо збору вихідних даних і технічних умов для виготовлення відповідної проектної документації. Витяг із протоколу Комісії з результатами розгляду звернення надається заявникові протягом десяти робочих днів.

Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків.

Після завершення робіт із відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП складається акт про відокремлення (відключення) квартири / нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (додаток 3) - по одному примірнику для власника, представника виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представника виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також для іншого суб`єкта господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення) відповідно до пункту 9 цього розділу.

Такий акт підписується присутніми під час відокремлення (відключення) власником квартири чи нежитлового приміщення і представником виконавця комунальної послуги з постачання теплової енергії, представником виконавця комунальної послуги з постачання гарячої води, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, представником виконавця робіт з обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води, а також іншим суб`єктом господарювання у разі залучення його власником для виконання робіт з відокремлення (відключення).

Отже, системний аналіз вищенаведених нормативних актів свідчить про те, що у період з 14.12.2007 по 17.09.2019 жодним нормативним актом не була передбачена можливість самостійного, без дотримання встановленого порядку, відключення окремих квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків від мереж централізованого опалення.

В той же час, акт постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, акт про відповідність виконаних робіт проектній документації, рішення виконавчого комітету міської ради про збереження самочинно виконаного переобладнання або акт про відокремлення (відключення) квартири / нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, в матеріалах справи відсутні. Таким чином, за відсутності одного з наведених документів, відключення приміщень від мереж централізованого опалення вважається самовільним.

Самовільне відключення споживача від внутрішньобудинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.04.2020 у справі № 908/1349/19, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2021 у справі № 487/955/18).

Відповідачем в обґрунтування своїх заперечень не було надано жодних доказів дозволу щодо встановлення індивідуальної системи опалення або дозволу на демонтаж існуючої системи опалення в нежитлових приміщеннях, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Військова 2, м-н. Небесної Сотні 32.

За таких обставин, доводи скаржника про те, що як на момент передачі в оренду ПФ "Орієнтир-93" нежитлових приміщень, так і в подальшому укладання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, приміщення вже було відключено від системи опалення та демонтовано батареї, не є підставою для звільнення його від обов`язку оплати послуг теплопостачання. Припинення споживання теплової енергії на опалення приміщень у багатоповерховому будинку можливе виключно шляхом відключення від мереж центрального опалення в установленому нормативними документами порядку.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198 передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до п.4, 14 Правил №1198 користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією відповідно до типових договорів, форми яких затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

В матеріалах справи відсутні договори купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді за адресами: м. Харків, вул. Військова 2, м-н. Небесної Сотні 32.

Однак, відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 922/4239/16).

На підтвердження підключення теплової енергії у житловий будинок за адресою: м. Харків, вул. Військова, 2 позивачем надано акти підключення/ відключення споживача, а саме: №178/460 від 14.04.2014, №178/1480 від 24.10.2014, №178/2269 від 14.04.2015, №178/2729 від 12.10.2015, №178/3705 від 05.04.2016, №178/4184 від 15.10.2016, №178/5177 від 03.04.2017, №178/6099 від 24.10.2017, №178/6939 від 10.04.2018, №178/7339 від 17.10.2018, №178/8175 від 10.04.2019, №178/9394 від 19.10.2019, №178/10125 від 09.04.2020, №178/10542 від 11.10.2020, №178/11716 від 12.04.2021.

На підтвердження підключення теплової енергії у житловий будинок за адресою: м. Харків, м-н. Небесної Сотні, 32 , позивачем надано акти підключення/відключення споживача, а саме: №178/9360 від 26.10.2019, №178/10091 від 09.04.2020, №178/10508 від 27.10.2020, №178/11681 від 12.04.2021.

Позивачем щодо нежитлових приміщень загальною площею 303,9 кв.м по вул. Військова №2 в м. Харкові було складено акти обстеження системи теплоспоживання об`єкту №178/3764 від 11.03.2020 та №178/4108 від 17.02.2021, зі змісту яких вбачається, що житловий будинок по вул. Військова 2, 5-ти поверховий, нежитлові приміщення відповідача знаходяться на першому поверсі, вхід у приміщення з вулиці. Через нежитлові приміщення проходять стояки внутрішньобудинкової системи опалення житлового будинку. Дані приміщення знаходяться в тепловому контурі житлового будинку. Система опалення житлового будинки однотрубна з верхнім розподілом теплоносія. В тепловому пункті житлового будинку встановлено прилад обліку теплової енергії, який враховує споживання теплової енергії всього житлового будинку. Система опалення приміщень відповідача є невід`ємними частинами централізованих систем опалення житлового будинку. Споживачу запропоновано укласти договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з КП "ХТМ".

Позивачем щодо нежитлових приміщень загальною площею 248,2 кв.м. за адресою м-н Героїв Небесної Сотні 32 в м.Харкові було складено акт обстеження системи теплоспоживання об`єкту №178/4166 від 19.03.2021, зі змісту якого вбачається, що нежитлові приміщення відповідача знаходяться в полупідвальному приміщенні. Системи опалення приміщень відповідача є невід`ємними частинами централізованих систем опалення житлового будинку. Через приміщення проходять транзитні трубопроводи системи опалення будинку, довжина транзитних трубопроводів складає 2ДУ 108 довжиною 2 по 25 метрів, заізольовані. На момент обстеження приміщення опалюється за рахунок витрат транзитного трубопроводу. Системи опалення приміщень відповідача є невід`ємними частинами централізованих систем опалення житлового будинку. Приладу обліку на опалення будинку немає. Споживачу запропоновано укласти договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді з КП "ХТМ".

Враховуючи норми чинного законодавства, що наведені вище, підтвердження факту подачі теплоносія до системи опалення житлової будівлі (факт надання послуги), співвласником якої являється відповідач (в будинку № 2 по вул. Військова в м. Харкові), та орендарем (в будинку №32 на м-ні Героїв Небесної Сотні, м.Харків), колегія суддів вважає, що у відповідача виникає обов`язок щодо оплати наданих послуг з постачання теплової енергії.

Стосовно посилання відповідача на те, що в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості по кожному із об`єктів, а наданий позивачем розрахунок суми боргу, не містить усіх складових та не є конкретизованим щодо окремого об`єкту, що у свою чергу унеможливлює достеменно встановити та стверджувати за якими об`єктами та періодом повинна здійснюватися оплата, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами п.3 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність.

Диспозитивність означає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 14 ГПК України).

З аналізу змісту наведених статей вбачається, що доведення суми заборгованості є обов`язком особи, яка звертається до суду з вимогою про стягнення такої суми.

Суд зобов`язаний перевірити наданий розрахунок на предмет дотримання у такому розрахунку вимог чинного законодавства та правильності арифметичних розрахунків.

Розрахунок кількості спожитої відповідачем теплової енергії виконаний позивачем відповідно до КТМ 204 України 244-94 "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні".

Відповідно до п.1.1 розділу 1. "Загальні положення" КТМ 204 України 244-94 "норми та вказівки призначені: для планування потреб в теплоті та паливі на опалення, вентиляцію та гаряче водопостачання житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби; для формування заявок на паливо теплопостачальними організаціями та визначення необхідної кількості палива для реалізації населенню.

Кількість спожитої теплової енергії на потреби опалення здійснюється на підставі формули, наведеної в пункті 2.2.4 КТМ 204 України 244-94, якою визначається річна потреба в теплоті на опалення в ГДж, на підставі якої КП "Харківські теплові мережі" визначає кількість теплової енергії, спожитої за розрахунковий період - календарний місяць, в Г/кал.

Пунктом 2.1.5 КТМ 204 України 244-94 визначено, що теплові потоки при відсутності проектів на опалення, вентиляцію та гаряче водопостачання визначають максимальне теплове навантаження на опалення (або максимальні погодинні витрати теплоти на опалення, максимальний тепловий поток на опалення), яке необхідне для розрахунку кількості спожитої відповідачем теплої енергії на потреби опалення, визначено відповідно до пункту 2.1.5 КТМ 204 України 244-94 за формулою: Qomax = q0 х A х (1+ К1) х К0 ( стор.8 КТМ 204 України 244-94)

КП "Харківські теплові мережі" було виконано розрахунки теплового навантаження на нежитлові приміщення вул. Військова 2 (розрахунок теплового навантаження №ОКТ/45), м-н. Небесної Сотні 32 (розрахунок теплового навантаження №ВКТ/160), які були надані до матеріалів справи. З урахуванням теплового навантаження КП "Харківські теплові мережі", був вирахуваний розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитлових приміщеннях.

Житловий будинок по вул. Військова, 2 в м. Харкові обладнаний приладом обліку, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався згідно показань приладу обліку SHARKY, встановленого в житловому будинку, на підтвердження чого надано відомості обліку споживання теплової енергії за період з жовтня 2019 року по квітень 2021 року.

Розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитлових приміщеннях, розташованих у будинках, оснащених будинковими приладами обліку теплової енергії, здійснюється згідно їх показань (з урахуванням теплових втрат від наружної стіни будинку до місця установки приладу обліку відповідно до п. 7.2.43 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71), які розподіляються між власниками нежитлових приміщень пропорційно тепловим навантаженням (п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 03.10.2007 № 1198), а між власниками житла пропорційно площам квартир (п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ", затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 № 630)

Житловий будинок за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні 32 не обладнаний приладом обліку теплової енергії, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення здійснювався позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в України" КТМ 204 України 244-94.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем до позову наданий загальний розрахунок заборгованості ПФ "Орієнтир-93" по особовому рахунку 17559-7078, який не містить детального розрахунку по кожній адресі постачання теплової енергії.

Однак, позивачем також додані окремі розрахунки заборгованості за адресами: вул. Військова, 2 в м. Харкові та м-н Героїв Небесної Сотні, 32 в м. Харкові.

Так, зі змісту наданого позивачем розрахунку за адресою: вул. Військова, 2 в м. Харкові вбачається, що позивачем у жовтні 2020 року було проведено перерахунок за період з грудня 2013 року по квітень 2019 року на суму 109 526,4 грн (нараховано 77,01 Гкал).

Проте, з розрахунку неможливо встановити на підставі чого позивачем було здійснено перерахунок, за якою формулою, відсутні покази приладів обліку з грудня 2013 року по квітень 2019 року та всі інші показники тощо, тобто відсутня розшифровка здійснених нарахувань, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити правильність такого нарахування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

За таких обставин, у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості у розмірі 109 526,4 грн за період з грудня 2013 року по квітень 2019 року, нарахованої за адресою: вул. Військова, 2 в м. Харкові слід відмовити.

За період з листопада 2019 року по квітень 2021 року позивачем по об`єкту за адресою вул. Військова, 2 в м. Харкові нараховано 27 514,67 грн за постачання теплової енергії, зазначено формули з розшифровкою всіх показників, необхідних для здійснення розрахунку. Дана сума обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

З наданого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості за червень 2021 року, нарахованої за адресою: м-н Героїв Небесної Сотні, 32 в м. Харкові, вбачається, що позивачем було проведено перерахунок за період з грудня 2019 року по березень 2021 року на суму 9274,76 грн (нараховано 5,938 Гкал).

Враховуючи те, що житловий будинок за адресою: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні 32 не обладнаний приладами обліку теплової енергії, розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії на потреби опалення повинен здійснюватися позивачем розрахунковим способом згідно з нормативним документом "Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в України" КТМ 204 України 244-94.

Проте, з розрахунку неможливо встановити на підставі чого позивачем було здійснено перерахунок, за якою формулою, та які показники було враховано, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити правильність такого нарахування. Тому у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості у розмірі 9274,76 грн за період з грудня 2019 року по березень 2021 року слід відмовити.

Стосовно поданого відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3, 4 ст.267 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом ст.256, ч.1 ст.261 ЦК України застосування позовної давності можливе лише за наявності порушення відповідачем прав позивача. Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Якщо ж судом встановлено, що відповідачем не порушено право позивача, то застосування строку позовної давності неможливе, а необхідно відмовляти у задоволенні позовних вимог саме з підстав необґрунтованості позовних вимог.

Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права із зазначенням в якості додаткової підстави для відмови в задоволенні позову спливу позовної давності, не відповідає вимогам закону.

За змістом наведених норм, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у спорі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу. Тобто, або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати").

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

У пункті 12 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Тобто, Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, продовжувався неодноразово і закінчив свою дію 30.06.2023.

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій, щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості розмірі 109 526,4 грн за період з грудня 2013 року по квітень 2019 року, нарахованої за адресою: вул. Військова, 2 в м. Харкові та у розмірі 9274,76 грн за період з грудня 2019 року по березень 2021, нарахованої за адресою: м-н Героїв Небесної Сотні, 32 в м. Харкові, саме з підстав необґрунтованості позовних вимог, строки позовної давності в цій частині не застосовуються.

Щодо заборгованості з листопада 2019 року по квітень 2021 року, нарахованої по об`єкту за адресою вул. Військова, 2 в м. Харкові у розмірі 27 514,67 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Строк позовної давності за даний період, з урахуванням положень Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX, продовжено до 30.06.2023.

Позивач звернувся до суду з позовом у січні 2022 року, тому строк позовної давності за заборгованістю, нарахованою у період з листопада 2019 року по квітень 2021 року не сплив, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання відповідача про застосування строків позовної давності щодо задоволення позову в частині стягнення 27 514,67 грн за постачання теплової енергії з листопада 2019 року по квітень 2021 року, нарахованої за адресою: м-н Героїв Небесної Сотні, 32 в м. Харкові, слід відмовити.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволення частково, в зв`язку з чим рішення Господарського суду Харківської області від 01.11.2022 у справі №922/197/22 в оскаржуваній частині підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Підпунктами б), в) п.4 ч.1 ст.282 ГПК України передбачено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; в) розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.2 статті 275, п.2 ч.1 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватної фірми "Орієнтир-93" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 01.11.2022 у справі №922/197/22 в частині задоволення позовних вимог про стягнення вартості спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору в сумі 146315,83 грн, яка утворилась за період з грудня 2013 року по квітень 2021 року, скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватної фірми "Орієнтир-93" (61001, м. Харків, вул. Військова, буд. 2, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладання договору у сумі 27 514,67 грн, яка утворилась за період з листопада 2019 року по квітень 2021 року (м. Харків, вул. Військова,2) та 1249,61 грн судового збору за подання позовної заяви.

В частині стягнення заборгованості вартості спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладення договору у розмірі 109 526,4 грн, яка утворилась за період з грудня 2013 року по квітень 2019 року (м. Харків, вул. Військова,2), та 9274,76 грн, яка утворилась за період з грудня 2019 року по березень 2021 року (м. Харків, м-н. Небесної Сотні, 32), відмовити.

Стягнути з Приватної фірми "Орієнтир-93" (61001, м. Харків, вул. Військова, буд. 2, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) 3268,91 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Повернути справу №922/197/22 до Господарського суду Харківської області для видачі наказів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктами а)-г) частини 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.10.2023

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя І.В. Тарасова