ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023м. ДніпроСправа № 904/4582/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця Писаренко Світлани Валентинівни, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 120 793,82 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Писаренко Світлани Валентинівни про стягнення 120 793,82 грн, з яких: 116 608,17 грн основний борг, 929,49 грн пеня, 763,96 грн 3% річних, 2451,86 грн інфляційні втрати, 40,34 грн - плата за абонентське обслуговування.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 23.08.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

07.09.2023 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що відповідач придбала дане нежитлове приміщення, яке в свою чергу мало окремий ввід на теплову енергію, оснащений окремим приладом обліку теплової енергій. Вказане підтверджується наявністю паспорту приладу обліку, відповідно до якого визначено, що прилад обліку сертифікований та сертифікат зареєстрований в Реєстрі системи сертифікації. Крім того, у відповідача наявний проект окремого вводу для приєднання до теплових мереж, який розроблений у відповідності до вимог чинного на момент його складання законодавства. Варто звернути увагу суду, що вказаний проект 11.11.2011 був погоджений представниками КП ТП «Криворіжтепломережа». КП теплових мереж «Криворіжтепломережа» було видано на адресу: вул. Ногіна (наразі Ракітіна), буд. 9 прим. 40 в м. Кривий Ріг, технічні умови № 1985 на теплопостачання нежитлового приміщення з виконанням окремого уводу. Після окремого вводу подача тепла до нежитлового приміщення відповідача КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснювало виключно за актами подачі тепла не на будинок 9 по вулиці Ракітіна, а за актом подачі/припинення тепла до окремого об`єкту нежитлового приміщення 40 будинку 9 по вулиці Ракітіна. За змістом акту від 21.03.2013 вбачається, що подача тепла припинена за адресою: вул. Ногіна (Ракітіна), буд. 9, прим.40, опломбовано КПТС та подальша подача тепла можлива лише після подання заявки в район. У той же час КП ТМ «Криворіжтепломережа» 26.03.2013 проведено акт технічного огляду вузла обліку теплової енергії за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ногіна (Ракітіна), буд. 9, прим. 40 відповідно до якого підтверджується факт наявності окремого вводу на приміщенні, факт наявності окремого вузла обліку та зафіксовано, що фактів, які вказують на некоректну роботу теплового лічильника, не встановлено. Приймаючи вище вказане, станом на момент придбання відповідачем вищевказаного нежитлового приміщення, а саме з 2011 року приміщення ще попереднім власником було обладнано окремим вводом на теплопостачання, з окремим лічильником, що підтверджується документами наявними у позивача. Крім того, документів які б підтверджували подання відповідачем заяви на подальше постачання тепла за вищевказаною адресою відсутні, що вказує на те, що відповідач з 2013 року не реалізовував своє право на отримання тепла. З метою розуміння правових підстав надання послуг позивачем по справі за вище вказаною адресою важливим є вивчення документів, які підтверджують, що після 2013 року позивачеві дійсно на обслуговування був переданий будинок 9 по вулиці Ракітіна м. Кривого Рогу, з копіями безпосередньо акту приймання-передачі відповідних об`єктів, технічного плану будинку, копії проекту окремого вводу для приєднання до теплової мережі (документ, який перебував в КПТМ «Криворіжтепломережа») тощо. Крім того, позивач визнав факт окремого відгалуження системи опалення у приміщенні відповідача, про що свідчить лист позивача № 3752/30 від 22.09.2020 за змістом якого вказується, що позивачу відомо про окреме відгалуження системи опалення до нежитлового приміщення відповідача, у зв`язку з чим позивач просив привести у відповідність до вимог законодавства прилади обліку. Зважаючи на вказане, позивач по справі, ще в 2020 році визнав факт наявності у відповідача окремого вводу та наявність окремого лічильника. Зважаючи на вказане єдиним доказом надання позивачем послуг з постачання теплової енергії до приміщення відповідача є лише акти подачі теплової енергії на приміщення 40 будинку 9 вул. Ракітіна (Ногіна) м. Кривого Рогу, у той час як до позову позивач долучає акти подачі теплового носія лише до будинку 9 по вулиці Ракітіна, що демонструє суду відсутність доказів надання послуг з постачання теплової енергії до приміщення відповідача. Позивачем не подано жодного доказу, який би підтверджував факт укладання договору з відповідачем, а саме відсутні: заява приєднання, оскільки відповідач не надавав жодних заяв на адресу позивача; відсутні документи, які підтверджують оплату відповідачем на рахунок позивача коштів за послуги; відсутні документи, погоджені обома сторонами, які б свідчили про факт отримання відповідачем послуг позивача, крім того відсутні акти подачі тепла безпосередньо на нежитлове приміщення відповідача. Відповідач вже тривалий час веде листування з позивачем щодо відсутності в приміщенні відповідача опалення, зокрема, в березні 2023 року відповідач письмово повідомила листом позивача, що вже тривалий час приміщення відповідача за вищевказаною адресою не опалюється, а тому у відповідача виникла необхідність здійснити заміри температури в приміщенні. Зрештою, з метою здійснення перевірки порядку дотримання АТ «Криворізька теплоцентраль» якості послуг, які нібито надаються у відповідності до вказаного публічного договору в житловому будинку, проводилась комісія із представників ОСББ, мешканців будинку на яку було запрошено АТ «Криворізька теплоцентраль» для здійснення замірів температурного режиму в приміщеннях будинку, в тому числі нежитловому приміщенні будинку 9 по вулиці Ракітіна м. Кривого Рогу. Проте на засідання відповідної комісії представників позивача не було, а тому комісія з жителів будинку склали відповідний акт-претензію, відповідно до якого у вищевказаному приміщенні було відсутнє централізоване опалення та температура повітря в приміщенні відповідала температурі повітря надворі. Відповідний акт було надіслано на адресу позивача, проте жодних дій зі сторони позивача щодо вирішення порушених в акті питань не відбулось. Зважаючи на вказане, в позовній заяві та додатках до неї позивачем не доведено факт надання послуг саме для нежитлового приміщення, не визначено обсяг надання послуг, факт укладення договору, що вказує на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

25.09.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що матеріали справи містять підтвердження факту поставки теплової енергії у період 31.11.2022-31.03.2023, що підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок № 9 по вул. Ракітіна у місті Кривий Ріг. Відповідно до акту теплової інспекції від 23.09.2020 № 358 під час обстеження автосалону JАС motors за адресою: вул. Ракітіна, будинок 9, приміщення 40, встановлено, що засувки ПС-1 та ОС-2 розпломбовані. Даним актом зафіксовано факт розпломбування запірної арматури вузла обліку теплової енергії, розташованої у підвалі будинку 9 по вул. Рактіна (Ногіна), тобто усунуто перешкоду для подання теплоносія до приміщення. Фактично 23.09.2020 представником теплової інспекції АТ «Криворізька теплоцентраль» було виявлено, що без достатньої правової підстави у спірному приміщенні відсутнє централізоване опалення. Слід також зазначити, що актом теплової інспекції № 407 від 10.06.2022 встановлено, що нежитлове приміщення 40 за адресою: вул. Ракітіна (Ногіна) буд. 9 є невід`ємною частиною внутрішньобудинковоі' системи центрального опалення даного будинку. При цьому нарахування відповідачу почали здійснюватися після складення тепловою інспекцією акту розпломбування засувок ПС-1 та ОС-2 на відгалуженні від системи централізованого опалення житлового будинку до нежитлового приміщення відповідача (вказані факти встановлено рішенням суду у справі №904/2549/22). Згідно із актом розмежування балансової належності теплових мереж, які знаходяться у Покровському районі за адресою вул. Ракітіна, 9, від джерела теплопостачання КТЦ / ТК-212 і експлуатаційної відповідальності сторін між АТ «Криворізька теплоцентраль» та ОСББ «КР Ракітіна 9» встановлено, що межею розподілу балансової належності і експлуатаційної відповідальності сторін є зовнішні зрізи будівельної несучої конструкції будівлі на вводі теплових мереж в будівлю за адресою вул. Ракітіна, 9. Трубопроводи та устаткування теплопостачання до зовнішніх зрізів будівельної несучої конструкції ОСББ «КР Ракітіна 9» на вводі теплових мереж в будівлю знаходяться на балансі і обслуговуються АТ «Криворізька теплоцентраль». Трубопроводи та устаткування теплопоспоживання після зовнішніх зрізів будівельної несучої конструкції ОСББ «КР Ракітіна 9» на вводі теплових мереж в будівлю знаходяться на балансі і обслуговуються ОСББ «КР Ракітіна 9». Таким чином, позивач несе відповідальність за постачання теплової енергії до стіни будинку 9 по вул. Ракітіна. Факт отримання відповідачем послуги підтверджується актами подачі теплоносія до зрізу несучої конструкції будівлі, що здійснюється в межах експлуатаційної відповідальності позивача. Зазначені акти підписані представником АТ «Криворізька теплоцентраль» та головою правління ОСББ «КР Ракітіна 9». Окрім того, із схеми до акту розмежування балансової належності теплових мереж і експлуатаційної відповідальності сторін вбачається, що в будинку за адресою; вул. Ракітіна, 9 є лише один інженерний ввід і одна засувка, що свідчить про облік теплової енергії лише в одній точці, де встановлений загальнобудинковий комерційний прилад обліку теплової енергії. Твердження відповідача щодо визнання позивачем факту окремого відгалуження системи опалення у приміщенні відповідача, про що, за словами відповідача, свідчить лист позивача вих. № 3752/30 від 22.09.2020, не підтверджується жодними належними, допустимими, достовірними доказами. Відповідач не надає до суду копію зазначеного листа. При цьому, оснащення чи не оснащення окремим інженерним вводом, відгалуженням від загальнобудинкового вводу не впливає на предмет спору у даній справі, оскільки пов`язано лише із влаштуванням приладів обліку. У даній справі важливо встановити сам факт подачі теплової енергії до об`єкту архітектури. Дана обставина підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія до будинку 9 по вул. Ракітіна, що в м. Кривому Розі. Долучені до відзиву на позовну заяву у справі № 904/4582/23 проект обладнання окремого вводу для приєднання до теплових мереж та технічні умови № 1985 на теплопостачання нежитлового приміщення з виконанням окремого уводу вже долучалися до позовної заяви у справі № 904/2549/22 - про що у рішенні зазначено: «проект обладнання окремого вводу для приєднання до теплових мереж, технічні умови № 1985 на теплопостачання нежитлового приміщення з виконанням окремого уводу (арк. 46, том 1) не свідчать про те, що теплопостачання до об`єкта позивача з 21.03.2013 до теперішнього часу не здійснювалося.». Зауваження представника відповідача щодо недоведеності факту надання послуг, їх обсягу та факту укладення договору не відповідає дійсності та наявним матеріалам справи, оскільки подані акти надання послуг та рахунки (які направлялися відповідачу) та залучено до матеріалів справи у повній мірі відображають викладені у них факти. Крім того, вказані факти також були предметом розгляду судових справ № 904/2547/22 та № 904/2549/22, в ході розгляду яких судом вже встановлено факт правомірності надання послуг з постачання теплової енергії та правильності здійснення нарахування за вказану послугу фізичній особі-підприємцю Писаренко Світлані Валентинівні за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 266834097 від 21.07.2021 власником нежитлового приміщення-магазину 40 за адресою: вул. Ногіна (Ракітіна), буд. 9 у місті Кривий Ріг, площею 226,5 м2 - є Писаренко Світлана Валентинівна.

Як зазначає позивач, Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідно до ч. 2 ст. 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль". У зв`язку з проведенням державної реєстрації змінено тип товариства з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу. Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства «Криворіжтепломережа» до Державного підприємства «Криворізька теплоцентраль» (копія рішення додається) до ДП «Криворізька теплоцентраль» передано об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому (по новому Покровський), Інгулецькому та Саксаганському районах міста. Таким чином, з 01.10.2013 виконавцем послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання для будинку № 9 по вул. Ногіна (Ракітіна), м. Кривого Рогу є Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль». Таким чином, наразі, виконавцем послуги теплопостачання для будинку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ногіна (Ракітіна), буд. 9, прим. 40, є позивач АТ "Криворізька теплоцентраль".

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; ліквідацію наслідків аварії (ч. 1 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач) (ч. 2 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

Згідно із ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено постановою КМУ «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022) (далі - Правила № 830).

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль", як виконавцем послуг, на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Відповідно до п. 4 Типового договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Оскільки, як зазначає позивач, протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу позивача не надходило документів про рішення власників багатоквартирного будинку 9 по вул. Ногіна (Ракітіна) у м. Кривий Ріг про обрання моделі договірних відносин, з 01.11.2021 з ФОП Писаренко С.В. фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Позивач зазначає, що даний типовий договір з відповідачем обліковується за реквізитами №1622/жб від 01.11.2021 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ногіна (Ракітіна), буд. 9, приміщення 40, загальною площею 226,5 м2.

Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (п. 1 договору).

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (п. 2 договору).

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг (п. 4 договору).

Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п. 5 договору).

Відповідно до п. 30 договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця.

Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно (п. 32 договору).

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п. 34 договору).

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (ч. 3 п. 41 договору).

Оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України Про житлово-комунальні послуги (п. 47 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51 договору).

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 52 договору).

Позивач зазначає, що в будинку 9 по вул. Ракітіна в м. Кривому Розі встановлено комерційний прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом технічного огляду вузла обліку теплової енергії від 03.04.2020. Прилад-розподілювач теплової енергії в зазначеному будинку не встановлено, тому розподіл обсягу спожитої енергії по будинку здійснюється з урахуванням приладу комерційного обліку і пропорційно опалювальній площі приміщення. У позивача наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого загальною площею нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ракітіна, буд. 9, прим. 40, є 226,5 кв.м.

Таким чином, як зазначає позивач згідно з показаннями приладу комерційного обліку у період з листопада 2022 року по березень 2023 року відповідачем було спожито теплову енергію на загальну суму 118 108,17 грн з ПДВ, також протягом вказаного періоду відповідачу було надано послуги з абонентського обслуговування на загальну суму 40,34 грн, на підтвердження чого надав акти приймання передачі теплової енергії (надання послуг):

- № 27622 від 30.11.2022 про постачання відповідачу у листопаді 2022 року теплової енергії в обсязі 4,36 Гкал на суму 19 417,48 грн без ПДВ (23 300,98 грн з ПДВ) та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,67 грн без ПДВ (8,00 грн з ПДВ), усього на суму 23 308,98 грн з ПДВ;

- № 32674 від 31.12.2022 про постачання відповідачу у грудні 2022 року теплової енергії в обсязі 5,32 Гкал на суму 23 692,89 грн без ПДВ (28 431,47 грн з ПДВ) та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,67 грн без ПДВ (8,00 грн з ПДВ), усього на суму 28 439,47 грн з ПДВ;

- № 2326 від 31.01.2023 про постачання відповідачу у січні 2023 року теплової енергії в обсязі 4,6 Гкал на суму 20 486,33 грн без ПДВ (24 583,60 грн з ПДВ) та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,67 грн без ПДВ (8,00 грн з ПДВ), усього на суму 24 591,60 грн з ПДВ;

- № 5998 від 28.02.2023 про постачання відповідачу у лютому 2023 року теплової енергії в обсязі 4,6 Гкал на суму 20 486,33 грн без ПДВ (24 583,60 грн з ПДВ) та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,67 грн без ПДВ (8,00 грн з ПДВ), усього на суму 24 591,60 грн з ПДВ;

- № 9087 від 31.03.2023 про постачання відповідачу у березні 2023 року теплової енергії в обсязі 3,22 Гкал на суму 14 340,43 грн без ПДВ (17 208,52 грн з ПДВ) та надання послуги з абонентського обслуговування на суму 6,95 грн без ПДВ (8,34 грн з ПДВ), усього на суму 17 216,86 грн з ПДВ. Позивач виставив відповідачу рахунки.

Факт постачання теплової енергії на житловий будинок № 9 по вул. Ногіна (Ракітіна), у місті Кривий Ріг за період з 01.11.2022 по 31.03.2023 підтверджується актом подачі теплоносія в будівлю житлового будинку № 102 від 03.11.2021 про подачу теплоносія, та актом про припинення подачі теплоносія в будівлю житлового будинку від 24.03.2023, а також рішеннями Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону

Разом з тим позивач зазначає, що факт поставки теплової енергії у приміщення 40 у будинок № 9 по вул. Ногіна (Ракітіна) у місті Кривий Ріг з листопада 2022 року по березень 2023 року підтверджується тим, що власник вказаного приміщення ФОП Писаренко С.В. платіжним дорученням № 1 від 30.01.2023 сплатила позивачу 1500,00 грн з призначенням платежу: «плата за тепло за листопад 2022 року».

Господарський суд зазначає, що вказані вище акти приймання передачі теплової енергії (надання послуг) підписані лише зі сторони виконавця (позивача) та відповідно не містять підписів зі сторони замовника (відповідача).

Позивач зазначає, що всі вищенаведені акти разом із рахунками направлялися відповідачу засобами поштового зв`язку разом із супровідними листами № 10298/30 від 13.12.2022, № 212/30 від 11.01.2023, № 1099/30 від 14.02.2023, № 1929/30 від 07.03.2023, № 2776/30 від 05.04.2023.

Господарський суд зазначає наступне.

У постанові від 22.08.2023 у cправі №910/14570/21 Верховний Суд також зазначив, що факт здійснення господарської операції може підтверджуватися не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (надання послуг).

Таким чином, передання і прийняття товарів (робіт, послуг) на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального надання товарів (робіт, послуг) за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття товарів (робіт, послуг) у строк, визначений договором.

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно продажу товару, надання послуг/виконання робіт, як зі сторони покупця (замовника), так і продавця (виконавця), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані товари (послуги, роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє покупця (замовника) від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то продаж товару (надання послуг чи виконання робіт), є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання покупцем (замовником) актів приймання-передачі без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (поставці товару, наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальна поставка товару, надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Господарський суд наголошує, що будь-які докази звернення відповідача до позивача з претензіями щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, враховуючи реальність отриманих відповідачем послуг, суд вважає підтвердженою заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену теплову енергію у період з листопада 2022 року по березень 2023 року у розмірі 118 108,17 грн та заборгованість за послуги абонентського обслуговування у розмірі 40,34 грн.

Відповідно до п. 34 договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлену теплову енергію сплатив лише частково 1500,00 грн (за листопад 2022 року), що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 30.01.2023, за надані послуги абонентського обслуговування не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем за поставлену теплову енергію у розмірі 116 608,17 грн та за послуги абонентського обслуговування у розмірі 40,34 грн.

Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію № 4088/30 від 26.05.2023, в якій вимагав сплатити заборгованість.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав до суду копії реєстру на відправлення рекомендованої кореспонденції, список згрупованих відправлень та фіскального чеку.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленої теплової енергії в сумі 116 608,17 грн, а також послуг абонентського обслуговування в сумі 40,34 грн відповідач не надав.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що відповідач придбала дане нежитлове приміщення, яке в свою чергу мало окремий ввід на теплову енергію, оснащений окремим приладом обліку теплової енергій. Вказане підтверджується наявністю паспорту приладу обліку, відповідно до якого визначено, що прилад обліку сертифікований та сертифікат зареєстрований в Реєстрі системи сертифікації. Крім того, у відповідача наявний проект окремого вводу для приєднання до теплових мереж, який розроблений у відповідності до вимог чинного на момент його складання законодавства. Варто звернути увагу суду, що вказаний проект 11.11.2011 був погоджений представниками КП ТП «Криворіжтепломережа». КП теплових мереж «Криворіжтепломережа» було видано на адресу: вул. Ногіна (наразі Ракітіна), буд. 9 прим. 40 в м. Кривий Ріг, технічні умови № 1985 на теплопостачання нежитлового приміщення з виконанням окремого уводу. Після окремого вводу подача тепла до нежитлового приміщення відповідача КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснювало виключно за актами подачі тепла не на будинок 9 по вулиці Ракітіна, а за актом подачі/припинення тепла до окремого об`єкту нежитлового приміщення 40 будинку 9 по вулиці Ракітіна. За змістом акту від 21.03.2013 вбачається, що подача тепла припинена за адресою: вул. Ногіна (Ракітіна), буд. 9, прим.40, опломбовано КПТС та подальша подача тепла можлива лише після подання заявки в район. У той же час КП ТМ «Криворіжтепломережа» 26.03.2013 проведено акт технічного огляду вузла обліку теплової енергії за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ногіна (Ракітіна), буд. 9, прим. 40 відповідно до якого підтверджується факт наявності окремого вводу на приміщенні, факт наявності окремого вузла обліку та зафіксовано, що фактів, які вказують на некоректну роботу теплового лічильника, не встановлено. Приймаючи вище вказане, станом на момент придбання відповідачем вищевказаного нежитлового приміщення, а саме з 2011 року приміщення ще попереднім власником було обладнано окремим вводом на теплопостачання, з окремим лічильником, що підтверджується документами наявними у позивача. Крім того, документів які б підтверджували подання відповідачем заяви на подальше постачання тепла за вищевказаною адресою відсутні, що вказує на те, що відповідач з 2013 року не реалізовував своє право на отримання тепла. З метою розуміння правових підстав надання послуг позивачем по справі за вище вказаною адресою важливим є вивчення документів, які підтверджують, що після 2013 року позивачеві дійсно на обслуговування був переданий будинок 9 по вулиці Ракітіна м. Кривого Рогу, з копіями безпосередньо акту приймання-передачі відповідних об`єктів, технічного плану будинку, копії проекту окремого вводу для приєднання до теплової мережі (документ, який перебував в КПТМ «Криворіжтепломережа») тощо. Крім того, позивач визнав факт окремого відгалуження системи опалення у приміщенні відповідача, про що свідчить лист позивача № 3752/30 від 22.09.2020 за змістом якого вказується, що позивачу відомо про окреме відгалуження системи опалення до нежитлового приміщення відповідача, у зв`язку з чим позивач просив привести у відповідність до вимог законодавства прилади обліку. Зважаючи на вказане, позивач по справі, ще в 2020 році визнав факт наявності у відповідача окремого вводу та наявність окремого лічильника. Зважаючи на вказане єдиним доказом надання позивачем послуг з постачання теплової енергії до приміщення відповідача є лише акти подачі теплової енергії на приміщення 40 будинку 9 вул. Ракітіна (Ногіна) м. Кривого Рогу, у той час як до позову позивач долучає акти подачі теплового носія лише до будинку 9 по вулиці Ракітіна, що демонструє суду відсутність доказів надання послуг з постачання теплової енергії до приміщення відповідача. Позивачем не подано жодного доказу, який би підтверджував факт укладання договору з відповідачем, а саме відсутні: заява приєднання, оскільки відповідач не надавав жодних заяв на адресу позивача; відсутні документи, які підтверджують оплату відповідачем на рахунок позивача коштів за послуги; відсутні документи, погоджені обома сторонами, які б свідчили про факт отримання відповідачем послуг позивача, крім того відсутні акти подачі тепла безпосередньо на нежитлове приміщення відповідача. Відповідач вже тривалий час веде листування з позивачем щодо відсутності в приміщенні відповідача опалення, зокрема, в березні 2023 року відповідач письмово повідомила листом позивача, що вже тривалий час приміщення відповідача за вищевказаною адресою не опалюється, а тому у відповідача виникла необхідність здійснити заміри температури в приміщенні. Зрештою, з метою здійснення перевірки порядку дотримання АТ «Криворізька теплоцентраль» якості послуг, які нібито надаються у відповідності до вказаного публічного договору в житловому будинку, проводилась комісія із представників ОСББ, мешканців будинку на яку було запрошено АТ «Криворізька теплоцентраль» для здійснення замірів температурного режиму в приміщеннях будинку, в тому числі нежитловому приміщенні будинку 9 по вулиці Ракітіна м. Кривого Рогу. Проте на засідання відповідної комісії представників позивача не було, а тому комісія з жителів будинку склали відповідний акт-претензію, відповідно до якого у вищевказаному приміщенні було відсутнє централізоване опалення та температура повітря в приміщенні відповідала температурі повітря надворі. Відповідний акт було надіслано на адресу позивача, проте жодних дій зі сторони позивача щодо вирішення порушених в акті питань не відбулось. Зважаючи на вказане, в позовній заяві та додатках до неї позивачем не доведено факт надання послуг саме для нежитлового приміщення, не визначено обсяг надання послуг, факт укладення договору, що вказує на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. У зв`язку із чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Господарський суд зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2023 по справі №904/2547/22 (суддя Дупляк С.А.) позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Фізичної особи-підприємця Писаренко Світлани Валентинівни про стягнення заборгованості за договором № 1622 від 10.03.2014 купівлі-продажу теплової енергії - задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Писаренко Світлани Валентинівни на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" основної заборгованості, 1522,73 грн штрафу, 344,63 грн трьох процентів річних, 710,34 грн інфляційних втрат, 2340,08 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2023 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Писаренко Світлани Валентинівни залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2023 у справі № 904/2547/22 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2023 по справі № 904/2549/22 (суддя Дупляк С.А.) у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Писаренко Світлани Валентинівни до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" про зобов`язання відповідача припинити нарахування оплати з надання послуг з постачання теплової енергії приміщенню 40, що розташоване за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ракітна, будинок 9, приміщення 40, власником якого є позивач; скасування нарахованої позивачу заборгованості у розмірі 173.723,00 грн за постачання теплової енергії приміщенню 40, що розташоване за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ракітна, будинок 9, власником якого є позивач - відмовлено у повному обсязі.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2023 у задоволенні апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Писаренко Світлани Валентинівни відмовлено. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2023 у справі № 904/2549/22 залишено без змін.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України).

Рішеннями по справах № 904/2547/22 та № 904/2549/22 встановлено наступне.

Право власності позивача на спірне приміщення виникло 09.07.2012 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення-магазину від 21.06.2012, що підтверджується витягом № 34756463 від 09.07.2012.

Актом представника позивача від 10.06.2022 № 407 встановлено, що приміщення відповідача за адресою: вул. Ногіна (нині - Ракітіна), буд. 9, приміщення 40 є невід`ємною частиною внутрішньобудинкової системи центрального опалення вказаного будинку. Докази зворотного матеріали справи не містять.

Згідно із актом від 21.03.2013 була припинена подача теплоносія та опломбовані за КПТС « 52». Водночас у акті вказано, що у випадку несанкціонованого підключення та порушення цілісності пломб позивачу будуть пред`явлені штрафні санкції та об`єкт буде відрізаний від мереж відповідача. Також зазначено, що подача тепла до об`єкта позивача буде відновлена після подачі заявки.

Станом на 21.03.2013 діяв Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 N 4, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за N 1478/11758 (далі - Порядок).

Цей Порядок визначав процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП (п. 1.1).

Власник приміщення у будинку не надав доказів того, що опалення в його приміщенні було відокремлене від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання до набрання чинності цим Порядком.

Отже, на правовідносини сторін розповсюджується дія Порядку.

В силу п. 2.2 Порядку відключення від мереж централізованого опалення підтверджується рішенням щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації.

Можливість відключення окремих приміщень житлового будинку існувала до внесення змін, затверджених вищезазначеним наказом.

Зміни до Порядку від 22.11.2005 № 4, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169, набрали чинності 14.12.2007.

Отже, до 14.12.2007 при відключенні від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, необхідно керуватися Порядком від 22.11.2005 № 4, згідно з яким було передбачено відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання окремих приміщень житлового будинку.

Громадяни, які отримали дозвіл на відключення квартири до 14.12.2007, мали право здійснити та завершити відповідні роботи з відключення квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і оформити проведення та завершення таких робіт у відповідності із чинним на той час Порядком від 22.11.2005 № 4.

Порядком від 22.11.2005 № 4 установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком від 22 листопада 2005 року № 4 процедури.

Відповідач не долучив до матеріалів справи ані рішення про відключення від мереж централізованого опалення, ані акта про відключення від мережі централізованого опалення, ані переглянутих на черговому засіданні комісії умов договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Згідно із актом від 21.03.2013 була припинена подача теплоносія та опломбовані за КПТС « 52». Водночас у акті вказано, що у випадку несанкціонованого підключення та порушення цілісності пломб позивачу будуть пред`явлені штрафні санкції та об`єкт буде відрізаний від мереж відповідача. Також зазначено, що подача тепла до об`єкта позивача буде відновлена після подачі заявки.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «опломбування/розпломбування» вузлів (засобів) обліку, але під ним слід розуміти що - це обслуговування засобів вимірювальної техніки, яке призначене для контролю за несанкціонованим доступом до обладнання та зміни показань.

Позивач долучив до позовної заяви відповідь КПТМ «Криворіжтепломережа» на адвокатський запит від 28.02.2022 за вих. № 277/13, у якій заступник директора по теплозбуту КПТМ «Криворіжтепломережа» Леонід Бобро зазначив, що споживачі, об`єкти яких розташовані в окремих нежитлових будівлях або мають окремі вводи зверталися до КПТМ «Криворіжтепломережа» з приводу відключення від систем централізованого опалення до закінчення опалювального сезону у 2012-2013 роках. Саме з цієї причини 21.03.2013 контролером Удовік І.А. було складено акт про припинення подачі теплоносія до приміщення магазину «Хмилько». Крім цього, у відповіді відповідача на адвокатський запит від 28.02.2022 за вих. № 277/13 зазначено, що документами, які підтверджують передачу нежитлового приміщення за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ракітіна, 9 на обслуговування від Комунального підприємства КПТМ «Криворіжтепломережа» до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» є рішення Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011, лист до Міністерства енергетики від 11.07.2013 № 773/01, відповідь Міністерства енергетики від 25.07.2013 № 01/25-0940.

Також у матеріалах справи наявна відповідь позивача від 19.04.2022 за вих. № 3483/09, у якій т.в.о. голови правління відповідача Артем Угрюмов відносно акта про припинення подачі теплоносія до приміщення від 21.03.2013 вказав, що процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води будинку при відмові споживачів від таких послуг передбачена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого постачання, затвердженого Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 із змінами внесеними Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169 (далі Порядок № 169). Так, Порядком № 169 встановлено, що єдиним документом, який підтверджує правомірність відключення від мережі централізованого опалення є рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Аналізуючи зміст акту від 21.03.2013, відповіді КПТМ «Криворіжтепломережа» (організація, яка раніше обслуговувала спірне нежитлове приміщення) на адвокатський запит від 28.02.2022 за вих. № 277/13, відповідь позивача від 19.04.2022 за вих. №3483/09 та акт від 23.09.2020, суд дійшов таких висновків:

- по-перше, відповідач не був від`єднаний від мереж позивача;

- по-друге, а подача теплоносія була призупинена тимчасово та підлягала відновленню;

- по-третє, припинення подачі теплоносія таки відбулася 21.03.2013, що визнав заступник директора по теплозбуту КПТМ «Криворіжтепломережа» Леонід Бобро;

- по-четверте, єдиним документом та належним доказом, який підтверджує правомірність відключення від мережі централізованого опалення є рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади /у позивача відсутнє/.

- по-п`яте, 23.09.2022 (дата складання акта відповідача) встановлено факт розпломбування засувок у спірному приміщенні.

Судом також встановлено, що трьома представниками відповідача 23.09.2020, в присутності позивача фізичної особи-підприємця Писаренко Світлани за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ракітіна, будинок 9, приміщення 40 складено акт про те, що під час обстеження за вказаною адресою встановлено, що засувки ПС-1 та ОС-2 розпломбовано.

Даним актом зафіксовано факт розпломбування запірної арматури вузла обліку теплової енергії, розташованої у підвалі будинку 9 по вул. Ракітіна (Ногіна), тобто усунуто перешкоду для подання теплоносія до приміщення.

Відтак, актом від 23.09.2020 підтверджено розпломбування засувок ПС-1 та ОС-2.

Суди критично оцінили позицію відповідача в частині того, що теплова енергія не поставляється у приміщення відповідача, оскільки вже 10.03.2014 між позивачем (теплопостачальна організація-продавець) та відповідачем (споживач-покупець) був укладений договір № 1622 купівлі-продажу теплової енергії (далі - договір).

Згідно з дислокацією об`єктів до договору теплопостачальна організація-продавець взяла на себе зобов`язання постачати споживачеві-покупцю теплову енергію в потрібних йому обсягах до нежитлового приміщення за адресою: вулиця Ногіна (нині - Ракітіна), будинок 9, приміщення 40.

Суд також встановив, що договір № 1622 від 10.03.2014 підписаний особисто фізичною особою-підприємцем Писаренко Світланою /проти цього відповідач не заперечує/.

Отже, дії відповідача /підписання договору/ є додатковим свідченням того, що з 10.03.2014 позивач набув обов`язок поставити відповідачу теплову енергію, за яку відповідач зобов`язався заплатити.

Більш того, укладення договору купівлі-продажу теплової енергії 10.03.2014 свідчить про те, що відповідач немає документів, які б підтверджували правомірність відключення від мережі централізованого опалення, не є відключеним від мережі централізованого опалення та, укладаючи договір, розраховував на одержання від позивача теплової енергії.

Претензій відповідача до позивача щодо відсутності послуги обумовленої договором купівлі-продажу теплової енергії від 10.03.2014 матеріали справи не містять.

Матеріали справи не містять доказів припинення/розірвання договору купівлі-продажу теплової енергії від 10.03.2014.

Суд визнає обґрунтованою позицію позивача, що відповідач жодних відомостей про правомірне відключення спірного приміщення від централізованого теплопостачання до матеріалів справи не надав.

Доречні є посилання позивача на постанову Верховного Суду від 02.04.2018 у справі № 212/

Позивач не довів суду належними доказами факт відсутності теплопостачання за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ракітіна, будинок 9, приміщення 40, зокрема, у спірний період у період з 01.11.2020 до 31.10.2021.

Водночас, позивач не заперечує того факту, що постачання теплової енергії до самого будинку № 9, що розташований за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ракітна, здійснювалося протягом спірного періоду. Не заперечував цього факту позивач у іншій справі № 904/2547/22, яка розглядалась Господарський судом Дніпропетровської області за позовом про стягнення з позивача спірної заборгованості у розмірі 173 723,00 грн, яку позивач просить скасувати у справі № 904/2549/22. Водночас такий факт підтверджується доданими відповідачем до відзиву на позовну заяву актами.

Відтак, матеріалами справи № 904/2549/22 підтверджується правомірність дій відповідача щодо нарахування плати за надання послуг з постачання теплової енергії приміщенню 40, що розташоване за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Ракітна, власником якого є позивач.

З огляду на викладене, заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи.

Господарський суд зазначає, що враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29).

У рішенні Суду у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини також зазначено, що вимога щодо обґрунтованості рішень не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Тому суд вважає за необхідне відзначити, що інші доводи та міркування учасників справи судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 116 608,17 грн, а також плати за абонентське обслуговування у розмірі 40,34 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 929,49 грн за загальний період з 02.01.2023 по 17.05.2023.

Відповідно до п. 45 договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний правильно.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних за період з 02.01.2023 по 17.05.2023 у розмірі 763,96 грн та інфляційні втрати за той же період у розмірі 2451,86 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний правильно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають частковому задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 120 793,82 грн, з яких: 116 608,17 грн основний борг, 929,49 грн пеня, 763,96 грн 3% річних, 2451,86 грн інфляційні втрати, 40,34 грн - плата за абонентське обслуговування.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Писаренко Світлани Валентинівни ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850) 123 477,82 грн, а саме: 120 793,82 грн, з яких: 116 608,17 грн основний борг, 929,49 грн пеня, 763,96 грн 3% річних, 2451,86 грн інфляційні втрати, 40,34 грн - плата за абонентське обслуговування, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва