ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 915/628/22

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюк І.Г.

суддів: Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

Представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» - Іноземцева Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023

по справі №915/628/22

за позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз»

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «ПЕРВОМАЙСЬКДИЗЕЛЬМАШ»

про: стягнення заборгованості

суддя суду першої інстанції Ржепецький В.О.

місце винесення рішення: м. Миколаїв, Господарський суд Миколаївської області, вул.Фалєєвська, 14

повний текст рішення складено та підписано: 30.06.2023.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою від 08.12.2022 про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «ПЕРВОМАЙСЬКДИЗЕЛЬМАШ» заборгованості за Договором, укладеним шляхом підписання заяви-приєднання №09420005URODP016 від 01.01.2016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) в сумі 313388,42 грн, з яких: 240984,76 грн основний борг, 44883,14 грн пеня, 2955,17 грн 3% річних, 24565,35 грн інфляційні збитки.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач всупереч умовам договору та приписам чинного законодавства не розрахувався за надані послуги, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «ПЕРВОМАЙСЬКДИЗЕЛЬМАШ» на користь Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» заборгованість в сумі 240984,76 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3614,77 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Обґрунтування судового рішення.

Судом зазначено, що враховуючи, що протягом спірного періоду лютий 2022 року жовтень 2022 року об`єкт відповідача фактично є підключеним (приєднаним) до газорозподільчої системи позивача, укладений договір розподілу природного від 01.01.2016 є чинним, заперечення відповідача, які ґрунтуються на відсутності доказів надання послуг є такими, що спростовуються обставинами справи, а відтак позовні вимоги щодо стягнення 240984,76 грн основної заборгованості за надання послуги з розподілу природного газу є обґрунтованими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначив наступне. Суду не подано доказів направлення позивачем відповідачу ані рахунків, ані актів наданих послуг в порядку та строки, передбачені п. 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, тобто до п`ятого числа місяця, наступного за звітним. Натомість, акти наданих послуг направлено позивачем 09.11.2022 (лист № 54003.1-СЛ-16068-1122 від 09.11.2022).

Факт отримання актів наданих послуг заперечується відповідачем.

За наведених умов суд не може вважати лист від 09.11.2022 року належним доказом отримання відповідачем цих документів 11.11.2022, позаяк відмітка на ньому невстановленої особи про отримання не може свідчити про правомірне виконання позивачем наведених вище умов договору.

Отже, в силу умов п. 6.6 Типового договору та ч. 1 ст. 530 ЦК України у суду відсутні правові підстави для тверджень, що граничним строком виконання зобов`язань за вищевказаними актами було 10 число відповідного місяця. А відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині не може бути визнано обґрунтованим.

Узагальнені вимоги та доводи апеляційної скарги.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 в частині відмови у стягненні пені 44883,14 грн., трьох відсотків річних 2955,17 грн. та інфляційних збитків в сумі 24565,35 грн. та прийняти нове рішення, яким позов АТ «Миколаївгаз» в цій частині задовольнити у повному обсязі.

Скаржник зазначає, що заперечення відповідача про неотримання актів спростовуються наявністю підпису його представника на листі позивача від 09.11.2022, якій є в матеріалах справи, згідно якого представником 11.11.2022 отримано вказаний лист позивача разом з рахунком на оплату за розподіл природного газу, актами наданих послуг за період грудень 2021р., січень; 2022р., березень - жовтень 2022р.

Відповідач жодним чином не заперечує факт наявності підпису його представника на примірнику позивача як і не заперечує факт чи є особа яка розписалась про отримання цього листа робітником відповідача.

Скаржник наголошує на тому, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем на спростування позовних вимог не було надано належних та допустимих доказів. Заперечення щодо позову ґрунтувалися виключно на поясненнях відповідача.

Доводи інших учасників провадження у справі:

13.09.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з додатковою відповідальністю «ПЕРВОМАЙСЬКДИЗЕЛЬМАШ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Процесуальний рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Богатир К.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2023.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №915/628/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи №915/628/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 по справі №915/628/22 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 по справі №915/628/22.

Призначено справу № 915/628/22 до розгляду на 24.10.2023 о 15:30 год.

В судове засідання 24.10.2023 з`явився представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», представник Товариства з додатковою відповідальністю «ПЕРВОМАЙСЬКДИЗЕЛЬМАШ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання суду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» доводи та вимоги апеляційної скарги підтримала.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

24.10.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодекс).

Пунктом 1 глави 1 розділу VI Кодексу передбачено, що суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір).

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що такий договір є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3 Договору).

01.01.2016 між АТ «Миколаївгаз» (далі позивач, Оператор ГРМ) та ТзДВ «ПЕРВОМАЙСЬКДИЗЕЛЬМАШ» (далі відповідач) укладено договір, шляхом підписання заяви-приєднання №09420005URODP016 від 01.01.2016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Пунктом 2.1 Договору передбачено його предмет згідно якого Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Відповідно до п.6.1 Договору, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п.6.3. Договору).

Пунктом 6.6. Договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2762 для позивача на період з 01.01.2022 встановлено тариф на послуги розподілу природного газу в розмірі 1,99 грн за 1 м.куб на місяць (без урахування ПДВ).

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.8 Договору).

За період лютий-жовтень 2022 року позивачем відповідачеві були надані послуги з розподілу природного газу на загальну суму 267744,21 грн, що підтверджується відповідними актами №МКП82005376 від 28.02.2022, №МКП82007288 від 31.03.2022, №МКП82010096 від 30.04.2022, №МКП82012072 від 31.05.2022, №МКП82014887 від 30.06.2022, №МКП82017809 від 31.07.2022, №МКП82020287 від 31.08.2022, №МКП82022940 від 30.09.2022, №МКП82025526 від 31.10.2022.

Листом від 09.11.2022 №54003.1-СЛ-16068-1122 позивач направив відповідачу для підписання акти наданих послуг та рахунки на оплату.

Відповідачем зобов`язання з оплати вартості послуг з розподілу природного газу виконано частково в сумі 26759,45 грн.

Позиція Південно західного апеляційного господарського суду.

Оскільки рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 у справі № 915/628/22 позивачем оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог стягненні пені 44883,14 грн., трьох відсотків річних 2955,17 грн. та інфляційних збитків в сумі 24565,35 грн., а суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги при апеляційному перегляді справи, колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду в апеляційному порядку оскаржуване рішення в частині правомірності стягнення боргу за договором не переглядається.

Відповідно статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до п. 1. ст. 627 ГПК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, між АТ «Миколаївгаз» та ТзДВ «ПЕРВОМАЙСЬКДИЗЕЛЬМАШ» 01.01.2016 укладено договір, шляхом підписання заяви-приєднання №09420005URODP016 від 01.01.2016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Отже, з моменту укладення між споживачем та оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20).

Газорозподільна система функціонує за принципом постійної та безперебійної наявності в системі газопостачання природного газу, який переміщується під тиском.

Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача (пункт 2 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ).

За приписами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 8.2. Типового договору розподілу природного газу, у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За приписами ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування це збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання відповідачем його грошового зобов`язання з причини девальвації грошової одиниці України протягом місяця і визначається державою як середньомісячний індекс, який розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; сума, що внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

В період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання може мати місце як збільшення суми основного боргу (інфляція), так і зменшення суми основного боргу (дефляція) і для застосування до боржника судом цього виду виключної відповідальності, встановленої законом в зв`язку з неналежним виконанням грошового зобов`язання, необхідні умови існування у боржника простроченого грошового зобов`язання протягом місяця. Причому саме визначена сума боргу повинна не змінюватись протягом місяця. Якщо відповідачем здійснювались часткові оплати боргу, то застосовується відповідальність у вигляді інфляційних тільки до тієї суми боргу, що не була сплачена та існувала певний час протягом місяця.

Інфляційні та проценти, що сплачуються відповідно до ст. 625 ЦК України, складають зміст додаткових вимог, оскільки законодавець опосередковано визнає їх мірами відповідальності (відповідальність за порушення грошового зобов`язання).

Як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштами.

Як зазначено вище, пунктом 6.6. Договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до п. 10 глави 6 розділу Кодексу ГРМ встановлено, що оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Водночас, матеріали справи не містять доказів направлення позивачем відповідачу ані рахунків, ані актів наданих послуг в порядку та строки, передбачені п. 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, тобто до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, отже сам позивач порушив строки надсилання Актів.

Доводи апеляційної скарги про те, що акти прийому-передачі послуг з розподілу природного газу були направлені позивачем 09.11.2022 (лист № 54003.1-СЛ-16068-1122 від 09.11.2022), підтвердженням чого є наявність підпису 11.11.2022 представника відповідача на вказаному листі, колегією суддів не приймаються, оскільки відсутні докази отримання повноважним представником відповідача означеного листа, не зазначено ні прізвище, ні посаду особи, підпис якої міститься на листі, відсутні печатка підприємств та вхідний номер кореспонденції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що лист від 09.11.2022 не є належним доказом отримання відповідачем цих документів 11.11.2022, позаяк відмітка на ньому невстановленої особи про отримання не може свідчити про правомірне виконання позивачем наведених вище умов договору та п. 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ.

Отже, в силу умов п. 6.6 Типового договору та ч. 1 ст. 530 ЦК України відсутні правові підстави для тверджень, що граничним строком виконання зобов`язань за вищевказаними актами було 10 число відповідного місяця.

А відтак позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 44883,14 грн., 3% річних у сумі 2955,17 грн. та інфляційних збитків в сумі 24565,35 грн. не може бути визнано обґрунтованим, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги не приймаються колегією судів до уваги, оскільки вони жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, та не доводять неправильність чи незаконність прийнятого судового рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги залишенню без задоволення, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 у справі №915/628/22 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.10.2023.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя К.В. Богатир