ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року м.Дніпро Справа № 912/595/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від прокуратури: Ємельянов В.А., посвідчення №069932 від 01.03.2023, прокурор;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства Терра Сервіс на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 14.06.2023 (суддя Закурін М.К., м. Кропивницький, повний текст якого підписаний 15.06.2023) у справі №912/595/23

за позовом першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Знам`янської міської ради,

до Фермерського господарства Терра Сервіс

про зобов`язання повернути земельну ділянку та скасування державної реєстрації права оренди;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області звернувся перший заступник керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Знам`янської міської ради з позовом до ФГ Терра Сервіс про:

- зобов`язання ФГ Терра Сервіс повернути Знам`янській міській раді земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 29,32 га за кадастровим номером :02:000:9016;

- скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку площею 29,32 га за кадастровим номером :02:000:9016, яка розташована на території Знам`янської міської ради, здійснену 26.04.2021 державним реєстратором Суботцівської сільської ради Свириденком А.М.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що 25.05.2015 Головне управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області за договором оренди передало ОСОБА_1 земельну ділянку площею 29,32 га з кадастровим номером :02:000:9016 з метою створення та діяльності фермерського господарства. 15.11.2017 Апеляційний суд Кіровоградської області рішенням у справі № 389/29/17-ц визнав недійсним цей договір та зобов`язав її повернути земельну ділянку. 22.06.2018 за ініціативою Знам`янської місцевої прокуратури до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про припинення за Базалевич В.Л. відповідного права оренди земельної ділянки, проте, у подальшому - 26.04.2021 до Реєстру за ініціативою ФГ Терра Сервіс внесені відомості щодо реєстрації права оренди цієї ж земельної ділянки за ним. На даний час спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності Знам`янської територіальної громади, тому ФГ Терра Сервіс на підставі положень статей 1212 та 1213 Цивільного кодексу України повинне повернути її власнику, оскільки у нього відсутнє право на користування нею, а набуття відбулося без достатньої правової підстави. У відповідності до статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень підставою внесення до Державного реєстру речових прав відомостей є судове рішення про скасування державної реєстрації права, а тому обраний спосіб захисту щодо цього відповідає цим положенням. Позовна заява вжита як захід прокурорського реагування та направлена на захист економічних інтересів держави, оскільки Позивач не вчинив своєчасні та необхідні дії щодо цього.

Знам`янська міська рада позовні вимоги підтримала.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 14.06.2023 позовні вимоги задоволено.

Зобов`язано Фермерське господарство Терра Сервіс повернути Знам`янській міській раді земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 29,32 га за кадастровим номером :02:000:9016.

Скасовано державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку площею 29,32 га за кадастровим номером :02:000:9016, яка розташована на території Знам`янської міської ради, здійснену 26.04.2021 державним реєстратором Суботцівської сільської ради Свириденком А.М., за Фермерським господарством Терра Сервіс.

Стягнуто із Фермерського господарства Терра Сервіс на користь Кіровоградської обласної прокуратури 5368 грн компенсації по сплаті судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Фермерське господарство Терра Сервіс, в якій, з посиланням на порушення при його ухваленні норм матеріального і процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі; стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 15 000 грн.

При цьому в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що:

- на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області від 12.03.2015 №11-1201/14-15-СР ОСОБА_1 передано у оренду строком на сім років земельну ділянку для ведення фермерського господарства площею 29,3200 га з кадастровим номером :02:000:9016 на території Знам`янської другої селищної ради Кіровоградської області.

25.05.2015 між ОСОБА_1 та Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області укладено договір оренди землі щодо вищевказаної земельної ділянки. Строк дії договору 7 (сім) років.

25.05.2015 вказаний договір оренди зареєстровано у Відділі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Знам`янського міськрайонного управління юстиції за № 9779183.

Відтак, строк дії договору, згідно вимог чинного законодавства України, яке діяло станом на 25.05.2015, до 25.05.2022.

В свою чергу, з урахуванням змісту Закону України № 2145-IX, яким передбачено, що якщо строк дії договорів оренди/емфітевзису/суперфіцію/земельного сервітуту щодо земель с/г призначення закінчився після введення воєнного стану (24.02.2022), вони вважаються автоматично поновленими на один рік без волевиявлення сторін та внесення відомостей про поновлення договору до ДРРП.

Тобто, з урахуванням вимог договору оренди землі від 25.05.2015 та Закону України № 2145-ІХ вказаний договір діє до 25.05.2023.

Із Закону України «Про фермерське господарство» вбачається, що після укладення громадянином договору оренди земельної ділянки державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином фермерського господарства права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі переходять від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації.

Відповідно до публічних відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» створене 27.03.2017.

На виконання Закону України «Про фермерське господарство» право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9016 було зареєстроване за ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» 26.04.2021;

- обраний Прокурором спосіб захисту порушених прав не відповідає положенням законодавства, оскільки належним та ефективним є про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, а не скасування державної реєстрації права.

В свою чергу, державна реєстрація прав складається з назви обтяження, дати обтяження та номеру запису про інше речове право, яке прокурором не зазначено в позовній вимозі, відповідно, задоволення першої позовної вимоги унеможливлює держаному реєстратору виконати таке рішення, так як запис про інше речове право не скасовується в цьому випадку;

- в матеріалах справи відсутні докази, що ФГ ТЕРРА СЕРВІС» створювалося саме з метою користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:9016;

- під час розгляду справи № 389/29/17 судами було встановлено, що спірні зобов`язання відносно користування, володіння та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим № :02:000:9016 стосуються ОСОБА_1 та Власника земельної ділянки, в свою чергу, спірна ситуація жодним чином не впливає на права, свободи чи інтереси ФГ «ТЕРРА СЕРВІС».

У вказаній частині зазначені обставини повинні були бути використані за преюдицією під час розгляду справи № 912/595/23, оскільки стосуються учасників даного провадження.

У клопотанні про приєднання до апеляційної скарги на рішення господарського суду Кіровоградської області від 14.06.2023 по справі № 912/595/23 додаткових доказів та пояснень відповідач просить приєднати до матеріалів справи накази Головного управління Держзсмагенства у Кіровоградській області № 11-265/14-14-СГ від 28 травня 2014 року, № 11-1201/14-15-СГ від 12 березня 2015 року та договір оренди земельної ділянки від 25.05.2015.

В обґрунтування клопотання зазначає, що дослідивши накази № 11-265/14-14-СГ від 28 травня 2014 року, № 11-1201/14-15-СГ від 12 березня 2015 року та договір оренди земельної ділянки загальною площею 29,32 га, кадастровий номер :02:000:9016, укладений 25 травня 2015 року відповідачу стало відомо, що вказані накази та договір видано, підписано Головним управлінням Держземагенсгва у Кіровоградській області, а не Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, як зазначено у рішенні Апеляційного суду Кіровоградської області по справі № 389/29/17 від 15.11.2017.

Головне управління Держгеокадастру У Кіровоградській області (код ЄДРІІОУ - 39767636) не могло видавати накази 28.05.2014 та 12.03.2015, оскільки створено лише 27.04.2015 (публічні відомості).

В свою чергу, Головне управлінням Держземагенства у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ- 38435592) не могло підписати договір оренди землі від 25.05.2015, оскільки ліквідоване 13.11.2014.

Тобто, суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, мотивував його обставинами, які за своїм характером і змістом стосуються адміністративних дій зовсім інших розпорядників, оскільки ОСОБА_1 та Фермерське господарство «ТЕРРА СЕРВІС» ніколи не знаходилися в правових відносинах з Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Фермерському господарству «ТЕРРА СЕРВІС» не було відомо про зміст наказів Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-265/14-14-СГ від 28 травня 2014 року, № 11-1201/14-15-СГ від 12 березня 2015 року та договору оренди земельної ділянки від 25.05.2015, оскільки фермерське господарство не було стороною вказаних розпорядчих актів, договору та справи № 389/29/17, а Перший заступник керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області під час заявлення позову по справі 912/595/23 не надав такі документи з метою їх дослідження під час розгляду справи, відтак у Відповідача наявні об`єктивні причини неможливості подання вказаних документів, доказів у строки визначені ГПК України.

Таке клопотання відхиляється з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи», і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою). Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 909/722/14.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів, без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів ст. 269 ГПК України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Докази, які надає відповідач не були предметом розгляду місцевим господарським судом.

Оскільки, накази передують укладенню договору, а оспорюваний договір був предметом оскарження, то на сторони покладені обов`язки, передбачені ст. 80 Господарського процесуального кодексу України надати такі докази до суду у певні строки.

При цьому, такі докази вже існували на момент розгляду справи, а відповідач з відповідним клопотанням про неможливість отримання певних доказів не звертався.

Керівник Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області надав суду письмові пояснення, в яких зазначає, що договір оренди землі від 25.05.2015, укладений між ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_1 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9016 площею 29,32 га, що розташована на території Знам`янської Другої селищної ради є недійсним.

Державним реєстратором Богданівської сільської ради Свириденком А.М. 15.09.2019 (індексний номер 48683518) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно скасовано реєстраційні дії державного реєстратора Знам`янської міської ради Ткаченко М.М. від 22.06.2018, якими було припинено інше речове право, а саме, - право оренди ОСОБА_2 на земельну ділянку, що розташована на території Знам`янської Другої селищної ради з кадастровим номером :02:000:9016 площею 29,32 га.

В подальшому, державним реєстратором Суботцівської сільської ради Свириденком А.М. 26.04.2021 (індексний номер 57869608) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» (), засновником якого є ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:9016 площею 29,32 га, що розташована на території Знам`янської Другої селищної ради.

Крім того, державним реєстратором Суботцівської сільської ради 26.04.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9016 площею 29,32 га, не дивлячись на те, що договір оренди землі від 25.05.2015 укладено на 7 років, тобто до 25.05.2022, продовжено дію вказаного договору оренди на 3 роки, вказавши строк його дії 10 років, тобто до 25.05.2025.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що договір оренди від 25.05.2015, на підставі якого ФГ «Терра Сервіс» набуло право оренди спірної земельної ділянки, визнаний Апеляційним судом Кіровоградської області рішенням від 15.11.2017 у справі № 389/29/17-ц недійсним.

Наслідками недійсності договору, у контексті викладеного є зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття права на майно, тобто втрата ФГ «Терра Сервіс» права користування земельною ділянкою. У зв`язку з цим, ефективним та правомірним способом захисту прав власника земельної ділянки у випадку передачі її в оренду з метою ведення фермерського господарства за правочином, державною реєстрацією договору, фермерського господарства та права користування, при подальшому визнанню недійсним такого договору, є застосування приписів статей 1212 та 1213 ЦК України.

У спорі власником земельної ділянки станом на час розгляду справи в суді є Знам`янська міська рада, тому саме їй належить право вимоги щодо зобов`язання ФГ «Терра Сервіс» повернути земельну ділянку після зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття права оренди.

За таких обставин у ФГ «Терра Сервіс» виникли кондикційні зобов`язання перед Знам`янською міською радою з повернення спірної земельної ділянки.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Антонік С.Г., Орєшкіна Е.В.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 13.07.2023 здійснено запит матеріалів справи №912/595/23 із Господарського суду Кіровоградської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

20.07.2023 матеріали справи №912/595/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.07.2023 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху через неподання останнім доказів направлення скарги учасникам процесу листом з описом вкладення. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

08.08.2023 на адресу суду від скаржника засобами поштового зв`язку, на виконання вимог ухвали від 24.07.2023 надійшла заява про усунення недоліків скарги, до якої додано докази направлення скарги учасникам процесу (прокурору і позивачу) листом описом вкладення.

08.08.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №912/595/23 у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023, справу №912/595/23 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Орєшкіна Е.В., Верхогляд Т.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.08.2023 (у складі колегії суддів: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Орєшкіна Е.В., Верхогляд Т.А.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 16.10.2023.

13.10.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №912/595/23 у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_4 через подання нею відповідної заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2023, справу №912/595/23 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.

16.10.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано неможливістю явки представника в засідання через погіршення погодних умов.

В судовому засідання 16.10.2023 протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання через визнання неповажними підстав неявки. Зокрема, апелянт обізнаний з датою, місцем і часом судового засідання, що підтверджується клопотанням. Явка учасників провадження ухвалою суду від 08.08.2023 не визнавалась обов`язковою, відповідач (апелянт) не був позбавлений права заявити клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, про що наголошено в ухвалі суду від 08.08.2023. При цьому, власна правова позиція апелянтом наведена у скарзі, а матеріалів справи достатньо для вирішення спору у цьому судовому засіданні.

Таким чином, колегією суддів вирішено розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 16.10.2023 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора, доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

25.05.2015 Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області, виступаючи у якості орендодавця, уклало з ОСОБА_1 , як орендарем, договір оренди землі.

За умовами пунктів 1,2 договору, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначання для ведення фермерського господарства . В оренду передається земельна ділянка загальною площею 29.32 га з кадастровим номером :02:000:9016 для ведення фермерського господарства.

Пунктом 8 договору сторони погодили, що договір укладений на 7 років.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових права на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 129076851 від 26.06.2018 до Реєстру 25.05.2015 внесені відомості про реєстрацію речового права оренди щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9016, а саме відповідне право зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору оренди від 25.05.2015 (а.с. 52).

15.11.2017 Апеляційним судом Кіровоградської області прийнято рішення у справі № 389/29/17-ц за позовом керівника Знам`янської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_1 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Знам`янської Другої селищної ради Кіровоградської області про визнання недійсними наказів, договорів оренди землі та зобов`язання повернути земельні ділянки.

Рішенням встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області наказом № 11-1201/14-15-СГ від 12.03.2015 надало в оренду ОСОБА_1 строком на 7 років земельну ділянку загальною площею 38,19 га, яка складається із земельних ділянок площею 29,32 га та 8,87 га, для ведення фермерського господарства. У подальшому, 25.05.2015, ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області уклало з ОСОБА_1 договори оренди земельних ділянок, у тому числі земельної ділянки площею 29,32 га з кадастровим номером :02:000:9016.

Цим рішенням Апеляційний суд, з поміж іншого, визнав недійсним договір оренди земельної ділянки площею 29,32 га, кадастровий номер :02:000:9016, укладений 25.05.2015 між ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_1 , а також зобов`язав ОСОБА_1 повернути земельну ділянку.

Як слідує із постанови Верховного Суду від 23.05.2018, за результатами касаційного перегляду, наведене рішення залишене без змін та воно є чинним у незалежності від наступних судових розглядів справи за постановою Кропивницького апеляційного суду від 27.08.2019, постановою Верховного Суду від 24.03.2021, ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16.12.2021 та постановою Верховного Суду від 11.11.2022, якими вирішувалася апеляційна скарга, подана ФГ Терра Сервіс, як особою, чиї права та інтереси зачіпало прийняте рішення.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16.12.2021 апеляційне провадження за скаргою ФГ Терра Сервіс закрите, а постановою Верховного Суду від 11.11.2022, ухвала залишена без змін. В ухвалі Суд вказав, що рішення у справі № 389/29/17-ц, з урахуванням рішення апеляційного суду, не створює будь-яких правових наслідків для нього, не впливає на його права, обов`язки та інтереси.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 30.03.2023 у реєстрі наявні відомості щодо державної реєстрації ФГ Терра Сервіс, яка здійснена 27.03.2017.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 32761791 від 31.03.2023 у Реєстрах наявні відомості, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9016, а саме, її власником з 01.03.2021 являється Знам`янська міська рада, а орендарем з 26.04.2021 за договором від 25.05.2015, укладеним між ГУ Держгеокадастр у Кіровоградській області та ОСОБА_1 , є ФГ Терра Сервіс.

Суд першої інстанції перевірив повноваження прокурора та дійшов висновку про наявність у останнього підстави для звернення до суду з відповідним позовом на захист порушених інтересів держави, прокурором дотримано законодавчих положень щодо порядку прокурорського представництва в суді.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що: ФГ Терра Сервіс з моменту державної реєстрації договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства від 25.05.2015 та державної реєстрації фермерського господарства набуло прав землекористувача спірної земельної ділянки; за наслідками визнанням недійсним договору оренди земельної ділянки від 25.05.2015 зникли обставини, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття права на неї ФГ Терра Сервіс (підстава, на якій виникло право, відпала), а тому останнє втратило право користування цією земельною ділянкою; у зв`язку з втратою права на користування земельною ділянкою за наведених умов у ФГ Терра Сервіс виникли кондикційні зобов`язання перед Знам`янською міською радою з повернення спірної земельної ділянки власнику; з моменту виникнення у ФГ Терра Сервіс кондикційних зобов`язань з повернення земельної ділянки воно втратило речове право на неї, а тому реєстрація права підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Предметом доказування у даній справі є набуття ФГ Терра Сервіс прав орендаря та виникнення у нього кондикційних зобов`язань з повернення земельної ділянки за наявності юридичних фактів отримання її для ведення і створення фермерського господарства засновником та подальшого визнання недійсним такого договору.

Відповідно до статті 14 Конституції України, статті 1 Земельного кодексу України, статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Суб`єктами права на землі державної власності є держава, а на землі комунальної власності територіальні громади, які реалізують це право через відповідні органи ( ст. 80 Земельного кодексу України).

Статтею 1 Закону України Про оренду землі визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У відповідності до статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями (частина 1).

Спірна земельна ділянка передавалася в оренду ОСОБА_1 за договором від 25.05.2015 з метою ведення фермерського господарства, а безпосередньо вимоги про її повернення заявлені до самого фермерського господарства, у зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягають застосуванню правові норми, які урегульовують порядок набуття прав фермерським господарством на земельну ділянку, яка передається її засновнику у користування з відповідною метою.

Порядок утворення фермерського господарства на дату укладення договору оренди спірної земельної ділянки регулювався положеннями Закону України Про фермерське господарство № 973-ІV від 19.06.2003.

Так, згідно Закону № 973-ІV: ч. 1 ст. 2 передбачено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону; частиною1 ст.7 встановлено, що для отримання в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації; згідно ч.1 ст.18 - після укладення засновником договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб); землі фермерського господарства можуть складатися, з-поміж інших, із земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди (пункт в частини 1 статті 12).

Як встановлено господарським судом, договір оренди від 25.05.2015 в момент укладення був направлений на отримання земельної ділянки в оренду для утворення та діяльності фермерського господарства.

Державна реєстрація ФГ Терра Сервіс відбулася 27.03.2017.

З моменту державної реєстрації договору та державної реєстрації ФГ Терра Сервіс набуло прав землекористувача спірної земельної ділянки.

Набуття відповідного права узгоджується з положеннями пунктів 1 та 4 частини 2 статті 11 ЦК України, за якими підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, серед інших, договори та інші правочини, а також юридичні факти.

Діючим законодавством не передбачалося обов`язкової умови та порядку переоформлення права землекористування від засновника фермерського господарства (фізичної особи) на саме господарство (юридичну особу), а тому таке переоформлення не потребувалося.

Відсутність потреби у переоформлені права землекористування вказує на автоматичну зміну орендаря земельної ділянки за договором від 25.05.2015 з ОСОБА_1 на ФГ Терра Сервіс без додаткової потреби в обов`язковому укладенні додаткової угоди щодо цього та необхідності внесення відповідних змін за волею учасників правовідносин оренди землі.

Подальша державна реєстрація права оренди на спірну земельну ділянку за ФГ Терра Сервіс здійснена 26.04.2021.

За таких обставин господарський суд прийшов до правильного висновку, що відповідач на даний час користується спірною земельною ділянкою.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що з урахуванням вимог договору оренди землі від 25.05.2015 та Закону України № 2145-ІХ, яким передбачено, якщо строк дії договорів оренди/емфітевзису/суперфіцію/земельного сервітуту щодо земель с/г призначення закінчився після введення воєнного стану (24.02.2022), вони вважаються автоматично поновленими на один рік без волевиявлення сторін та внесення відомостей про поновлення договору до ДРРП, вказаний договір діє до 25.05.2023 суд визнає необґрунтованими з огляду на те, що договір оренди від 25.05.2015 визнаний у судовому порядку недійсним, у зв`язку з чим строк дії такого договору не може бути поновлений.

Щодо посилань скаржника на справу № 389/29/17, за результатами розгляду якої встановлено, що спірні зобов`язання відносно користування, володіння та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим № :02:000:9016 стосуються ОСОБА_1 та Власника земельної ділянки, в свою чергу, спірна ситуація жодним чином не впливає на права, свободи чи інтереси ФГ «ТЕРРА СЕРВІС», то суд зазначає наступне.

У зв`язку з отриманням земельної ділянки в оренду, у тому числі державної реєстрації права оренди, ФГ Терра Сервіс набуло прав землекористувача з моменту своєї державної реєстрації як юридичної особи, у незалежності від державної реєстрації такого права (26.04.2021), тобто до дати закриття апеляційного провадження у справі № 389/29/17 ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16.12.2021.

З огляду на викладене, на час набуття прав землекористувача та реєстрації права оренди за ФГ Терра Сервіс рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 15.11.2017, яке було скасовано постановою Кропивницького апеляційного суду від 25.08.2019 та яким було зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку, не було чинним, рішення набрало чинності лише після закриття провадження за апеляційною скаргою, а саме з 17.12.2021.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, що виконання судового рішення у справі № 389/29/17 в частині повернення земельної ділянки саме ОСОБА_1 унеможливлене самим фактом переходу права користування земельною ділянки від неї до ФГ Терра Сервіс ще до набрання чинності такого зобов`язання.

Господарський суд, надаючи оцінку, обраному прокурором способу захисту порушених прав власника земельної ділянки встановив наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Цивільний кодекс України виокремлює серед інших такі правові інститути способи захисту прав та інтересів, як віндикацію, реституцію та кондикцію. Відповідно і зобов`язання, які виникають за наслідками недійсності (нікчемності) правочинів є «реституційними», зобов`язання з витребування майна з чужого незаконного володіння - «віндикаційними» та зобов`язання, які виникають у зв`язку і безпідставним отриманням чи збереженням майна - «кондиційними».

Зокрема, правові наслідки недійсності правочину окреслені положеннями статті 216 ЦК України.

За змістом частини 1 цієї статті недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

З наведеного слідує, що у випадку недійсності правочину наслідком цього є застосування реституції, як способу приведення сторін у первісний стан.

З урахуванням положень пункту 4 частини 2 статті 16 ЦК результатом реституції можна визнати такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення. Порушенням права в такому випадку визнається вчинення правочину за наявності станом на момент його вчинення дефекту, який за законом може бути підставою недійсності правочину, реституція виступає наслідком факту визнання правочину недійсним або констатації недійсності правочину (в разі нікчемності правочину) і заходом, спрямованим на приведення майнового стану сторін недійсного правочину до початкового стану, тобто такого, який вони мали до вчинення правочину. При цьому характерною ознакою реституції та можливості її застосування є виключно попередній договірний характер правовідносин.

Таким чином, у правовідносинах реституції:

- реституційне зобов`язання виникає виключно на підставі недійсного правочину;

- вимога може бути пред`явлена лише стороні правочину;

- вимогу про застосування реституції у разі визнання правочину недійсним можна пред`явити лише щодо того майна, яке було одержане кожною зі сторін за правочином;

- всі сторони повертають усе отримане за правочином;

- застосовується щодо усіх одержаних за правочином благ (майно, спожиті послуги, виконані роботи тощо).

У свою чергу, стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Відносини, які виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна регулюються главою 83 ЦК України.

Так, відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з частиною 1 статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відтак, за умови набуття фермерським господарством за договором оренди права на користування земельною ділянкою, яка передана його засновнику з метою ведення фермерського господарства, подальшою державною реєстрацією фермерського господарства та державною реєстрацією права оренди у випадку визнання недійсним такого договору оренди, слід вважати, що підстава, на якій виникло право оренди у фермерського господарства відпала.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що договір оренди від 25.05.2015, на підставі якого ФГ «Терра Сервіс» набуло право оренди спірної земельної ділянки, визнаний Апеляційним судом Кіровоградської області рішенням від 15.11.2017 у справі № 389/29/17-ц недійсним.

Наслідками недійсності договору, у контексті викладеного є зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття права на майно, тобто втрата ФГ «Терра Сервіс» права користування земельною ділянкою. У зв`язку з цим, ефективним та правомірним способом захисту прав власника земельної ділянки у випадку передачі її в оренду з метою ведення фермерського господарства за правочином, державною реєстрацією договору, фермерського господарства та права користування, при подальшому визнанню недійсним такого договору, є застосування приписів статей 1212 та 1213 ЦК України.

Частина друга статті 152 ЗК України встановлює право власника земельної ділянки вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням прав володіння земельною ділянкою. За пунктом «д» частини 3 цієї ж статті захист прав на земельні ділянки може здійснюватися способом, передбаченим законом. У спорі власником земельної ділянки станом на час розгляду справи в суді є Знам`янська міська рада, тому саме їй належить право вимоги щодо зобов`язання ФГ «Терра Сервіс» повернути земельну ділянку після зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття права оренди.

За таких обставин у ФГ «Терра Сервіс» виникли кондикційні зобов`язання перед Знам`янською міською радою з повернення спірної земельної ділянки.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції з 26.07.2022, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав.

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про: скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 354/397/17.

Крім того, необхідно зазначити, що навіть у випадку якщо буде встановлено, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема, для державної реєстрації подані всі необхідні документи, які вимагаються відповідно до закону, та відсутні встановлені законом підстави для відмови в державній реєстрації права), то це не є перешкодою для задоволення позову.

Вказана позиція також викладена в постановах Великої Палати Верховного суду від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц, від 22.08.2018 № 925/1265/16, від 04.08.2018 у справі № 915/127/18.

Оскільки, Знам`янською міською радою договір оренди землі з ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» не укладався, а право оренди земельної ділянки за ФГ «ТЕРРА СЕРВІС», зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі визнаного судом недійсним договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9016 площею 29,32 га, укладеного 25.05.2015 між ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_5 , до того ж термін дії якого закінчився 25.05.2022, то до спірних правовідносин, які виникли безпосередньо між власником земельної ділянки, яким, на теперішній час, є Знам`янська міська рада, та землекористувача ФГ «ТЕРРА СЕРВІС» повинні застосовуватися положення щодо усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом зобов`язання фермерського господарства повернути вказану земельну ділянку Знам`янській міській раді.

Вищенаведеним спростовуються доводи заявника апеляційної скарги про те, що обраний Прокурором спосіб захисту порушених прав не відповідає положенням законодавства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора та про наявність підстав для задоволення позову.

З огляду на викладене, господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на результати вирішення спору, за якими рішення відбулось на користь Позивача, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати при розгляді апеляційної скарги покладаються на Відповідача (заявника у апеляційній скарзі).

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства Терра Сервіс на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 14.06.2023 у справі №912/595/23 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 14.06.2023 у справі №912/595/23 - залишити без змін.

Судові витрати Фермерського господарства Терра Сервіс за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано суддями Івановим О.Г. та Верхогляд Т.А. 26.10.2023, суддею Парусніковим Ю.Б. 30.10.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков