ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" жовтня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2892/23

за заявою боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ворка Л.О.

За участю представників учасників у справі:

від ОСОБА_1 : адвокат Тарасов С.О.;

арбітражний керуючий Вегера А.А.

ВСТАНОВИВ:

18.09.2023 до Господарського суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 від 15.09.2023 б/№ (вх. № 2476/23) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку, передбаченому Книгою 4 Кодексу України з процедур банкрутства.

Крім того, 18.09.2023 до суду надійшла заява арбітражного керуючого Вегери А.А. від 18.09.2023 № 02-01/2157 (вх. № 17720/23) про участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.09.2023 вказану заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 03.10.2023.

03.10.2023 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли письмові заперечення адвоката Андрєєва М.А. (як представника ОСОБА_2 ) проти відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1

03.10.2023 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення адвоката Андрєєва М.А. (як представника ОСОБА_3 ) щодо неможливості відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1

03.10.2023 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшло клопотання адвоката Андрєєва М.А. (як представника ОСОБА_3 ) про застосування заходів процесуального примусу до ОСОБА_1

03.10.2023 в судове засідання з`явився представник заявника ОСОБА_1 адвокат Тарасов С.О., а також арбітражний керуючий Вегера А.А., кандидатуру якого запропонував ОСОБА_1 для призначення керуючим реструктуризацією у даній справі.

Щодо вказаних вище заяв та клопотань адвоката Андрєєва М.А. суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами 1, 2 статті 9 ГПК України визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, які подали апеляційну чи касаційну скаргу на відповідне рішення, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії судових рішень в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 у справі № 911/2892/23 Господарським судом Київської області не встановлено обставин, які свідчили б про те, що суд в ході підготовчого провадження у даній справі № 911/2892/23 вирішив питання про права, інтереси та (або) обов`язки довірителів заявника - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу заявника на те, що у справі про банкрутство коло осіб, які мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, подавати заяви та клопотання процесуального характеру, оскаржити судові рішення, звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Склад учасників у справі про банкрутство та їх термінологічне визначення наведено у статті 1 КУзПБ.

Згідно з визначенням, наведеним у статті 1 КУзПБ, учасники у справі про банкрутство - це сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір. Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Тлумачення цієї норми дозволяє дійти висновку про умовний розподіл учасників у справі про банкрутство на 3 групи, а саме:

І група - сторони справи - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут);

ІІ група - учасники справи - арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника;

ІІІ група - інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Щодо набуття статусу учасника у справі про банкрутство, слід зазначити, що порядок набуття кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство з 21.10.2019 визначається статтею 45 КУзПБ.

КУзПБ, не регламентує особливостей вступу інших учасників у справу, в частині першій статті 47 КУзПБ законодавець зазначає про визнання їх такими відповідно до цього Кодексу, отже, передбачає певну процесуальну фіксацію статусу учасника справи про банкрутство та моменту його набуття.

Зі змісту господарських процесуальних правовідносин в цілому і у справах про банкрутство зокрема видається правильним, що за загальним правилом набуття процесуального статусу заінтересованими суб`єктами схвалюється судом за наслідками перевірки підстав його набуття.

Такий підхід викладено в постанові від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19 в якій Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство наголосив, що було б доцільно формалізувати статус наведених учасників у справі про банкрутство шляхом прийняття господарським судом відповідного судового рішення (ухвали) задля впорядкування процесу здійснення провадження у справі.

Отже, набуття статусу учасника справи про банкрутство та можливість реалізації повного обсягу процесуальної дієздатності має ґрунтуватися на ухвалі суду про залучення такої особи до участі у справі, постановленій в порядку статті 234 ГПК України. Саме з набранням законної сили такою ухвалою така особа, наділяється процесуальними правомочностями учасника справи за статтею 42 ГПК України.

Зазначена вище правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.07.2021 у справі № 911/698/21.

Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є учасниками у даній справі № 911/2892/23 за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи викладене вище, подані адвокатом Андрєєвим М.А. від імені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заяви та клопотання процесуального характеру по справі № 911/2892/23 залишаються судом без розгляду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Тарасов С.О. підтримав подану заяву і просив її задовольнити, відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 та призначити керуючим реструктуризацією Боржника арбітражного керуючого Вегеру А.А.

Згідно з приписами ст. 119 КУзПБ, у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 КУзПБ визначено, що неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника (ч. 1 ст. 115 КУзПБ).

У свою чергу, підстави для відкриття провадження у справі передбачені ч. 2 ст. 115 Кодексу.

Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у ч. 3 ст. 116 КУзПБ переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Отже, наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Таким чином, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.11.2022 у справі № 909/937/21).

Детально дослідивши заяву ОСОБА_1 з доданими доказами, а також заслухавши доводи представника заявника, судом встановлено наступне.

В обґрунтування наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 заявник посилається на положення п. 2, 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ - припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Заявник стверджує про наявність невиконаних зобов`язань перед кредиторами - фізичними особами, вимоги яких виникли на підставі судових рішень, попередніх договорів про укладення договору купівлі-продажу квартири, та попередніх договорів про укладення договору купівлі-продажу садового будинку та договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Згідно заяви, станом на 15.09.2023 загальний розмір прострочених зобов`язань перед кредиторами становить 20186919,51 грн.

Таким чином заявник вважає наявними підстави для відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Водночас, як встановлено судом з офіційних відомостей (з веб-сайту Єдиного державного реєстру судових рішень), заявник ОСОБА_1 звертався до Господарського суду Київської області із заявами про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність від 31.07.2023 (вх. №2002/23) та від 04.09.2023 б/№ (вх. № 2328/23).

Вказані заяви ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження № 911/2331/23 (911/2727/23) та за результатами розгляду даних заяв ухвалою Господарського суду Київської області від 11.09.2023 (суддя Янюк О.С.) відмовлено у задоволенні даних заяв.

Заявник ОСОБА_1 не погодився з прийнятим рішенням суду у справі № 911/2331/23 (911/2727/23), у зв`язку з чим звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказану вище ухвалу суду від 11.09.2023.

Станом на дату судового засідання у даній справі, справа № 911/2331/23 (911/2727/23) перебуває на стадії апеляційного перегляду ухвали від 11.09.2023; судове рішення за результатом перегляду судом апеляційної інстанції не прийняте.

В той же час судом встановлено наявність в системі документообігу суду сканкопій заяв ОСОБА_1 від 31.07.2023 (вх. №2002/23) та від 04.09.2023 б/№ (вх. № 2328/23) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, дослідивши які вбачається, що вказані заяви є аналогічними за змістом вимог і правовим обґрунтуванням із заявою від 15.09.2023 б/№ (вх. № 2476/23), яка є предметом розгляду у даній справі.

Представник заявника в судовому засіданні підтвердив вказані обставини щодо тотожності раніше поданих заяв, які розглядались у справі № 911/2331/23 (911/2727/23) із заявою у даній справі № 911/2892/23.

При цьому представник заявника зазначив, що фактично підставою повторного звернення заявника із заявою у даному провадженні є незгода заявника з судовим рішенням, постановленим у справі № 911/2331/23 (911/2727/23). Зокрема, на думку представника заявника, суд у вказаній справі не надав належної оцінки доводам ОСОБА_1 та доказам неплатоспроможності боржника.

Представник заявника наголосив, що норми КУзПБ не забороняють боржнику звернутися повторно із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі відмови у відкритті провадження за попередньою заявою.

Щодо вказаних доводів заявника суд зазначає наступне.

До основних засад судочинства відповідно до ст. 129 Конституції України, серед іншого віднесено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

За змістом статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права».

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03).

Право на перегляд справи та оскарження судового рішення передбачено нормою статті 17 ГПК України.

Реалізація права на перегляд справи та оскарження судового рішення має відбуватись за законодавством про господарське судочинство та у відповідності до порядку здійснення судочинства у господарських судах, зокрема, який регламентує апеляційне провадження.

Таким чином слід дійти висновку, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Пунктом 2 частини 1 статті 175 ГПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як вже зазначено вище, згідно ч. 3 ст. 119 КУзПБ, за наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Частина 7 статті 39 КУзПБ передбачає загальне правило, відповідно до якого відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, правовий аналіз наведених вище положень національного законодавства України, а також судової практики ЄСПЛ щодо обов`язковості судового рішення та принципів правової визначеності і верховенства права, свідчить про те, що встановлене ч. 7 ст. 39 КУзПБ право на повторне звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, не може мати наслідком порушення принципу інстанційності судового розгляду, зокрема перекладення на суд першої інстанції повноважень апеляційного суду щодо перегляду судового рішення та переоцінки доказів, у разі незгоди заявника з попереднім прийнятим судовим рішенням.

Таким чином, враховуючи, що ухвалою Господарського суду Київської області від 11.09.2023 у справі № 911/2331/23 (911/2727/23) фактично розглянуто і надано оцінку тим самим доводам і доказам заявника ОСОБА_1 , що і в поданій заяві заявника в цій справі, враховуючи, що вказане судове рішення на даний час перебуває на стадії апеляційного оскарження, суд дійшов висновку про неможливість переоцінки тих самих доводів заявника у даному провадженні.

Відтак суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 за заявою від 15.09.2023 б/№ (вх. № 2476/23).

Крім того, оскільки суд відмовляє у відкритті провадження у даній справі про неплатоспроможність, заява арбітражного керуючого Вегери А.А. про участь у справі залишається судом без розгляду.

Керуючись ст. 232-235, 255 ГПК України, ст. 115, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за заявою від 15.09.2023 б/№ (вх. № 2476/23).

2. Заяву арбітражного керуючого Вегери А.А. про участь у справі залишити без розгляду.

3. Копію ухвали надіслати: Боржнику, арбітражному керуючому Вегері А.А.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Дата виготовлення і підписання повного тексту ухвали 20.10.2023.

Суддя С.Ю. Наріжний