ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року Справа № 918/395/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Саврій В.А. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Кравчук О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Ткаченко Д.В. (в режимі відеоконференції)

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Селянського (фермерське) господарства "Нектар" на рішення Господарського суду Рівненської області, ухвалене 27.06.2023, повне рішення складено 06.07.2023, у справі № 918/395/23

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство"

до відповідача: Селянського (фермерське) господарства "Нектар"

про стягнення 428 516,88 грн

В квітні 2023 року Приватне акціонерне товариство "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Селянського (фермерське) господарства "Нектар" про стягнення 428 516.88 грн, з яких 300 000,00 грн попередньої оплати за договором, 9 084,00 грн інфляційних втрат, 2 515,07 грн - 3 % річних, 41 917,81 грн пені.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 27.06.2023 у справі № 918/395/23, позов Приватного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" до відповідача Селянського (фермерське) господарства "Нектар" про стягнення 428 516,88 грн задоволено частково.

Стягнуто із Селянського (фермерського) господарства "Нектар" на користь Приватного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосодарсько-рибоводне підприємство" 300 000,00 грн суми попередньої оплати за договором, 9 084,00 грн інфляційних витрат, 2 515,07 грн - 3 відсотки річних, 30 000,00 грн узгодженої штрафної санкції, 5 123,99 грн судового збору.

Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 45 000,00 грн узгодженої штрафної санкції та 41 917,81 грн пені.

Відповідач Селянське (фермерське) господарство "Нектар", не погоджуючись з ухваленим рішенням, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Рівненської області від 27.06.2023 у справі № 918/395/23 змінити в частині стягнення з відповідача штрафної санкції та ухвалити нове рішення, яким стягнути на користь позивача 11 691,78 грн штрафної санкції.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає:

- позовні вимоги ґрунтуються на укладеному 02.12.2022 між відповідачем, як постачальником, та позивачем, як покупцем, договорі поставки № 01/12/22;

- позивач зазначає, що на виконання умов договору здійснив попередню оплату за товар в сумі 300 000 грн, натомість відповідач не виконав поставку товару в обумовлений сторонами строк. У зв`язку з чим позивач просив суд стягнути із відповідача 300 000 грн суми попередньої оплати, 9 084 грн інфляційних витрат, 2 515,07 грн - 3 відсотки річних, 75 000 грн штрафних санкцій та 41917,81 грн пені, що у загальній сумі становить 428 516,88 грн;

- відповідач у поданій до суду заяві визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, інфляційних втрат та 3 % річних, водночас, посилаючись на надмірність нарахованих штрафних санкцій, відсутність недобросовісних дій відповідача, об`єктивні і незалежні від волі відповідача обставини, що зумовили неможливість здійснення поставки, стягнення 3% річних та інфляційних втрат, як компенсації за порушення зобов`язання, відповідач просив суд зменшити розмір неустойки (штрафної санкції та пені) на 90 % від заявленої суми до 11 691,78 грн;

- вирішуючи справу по суті, господарський суд відмовив у стягненні 45 000 грн штрафної санкції та 41 917,81 грн пені. Сума стягненої на користь позивача неустойки становить 30 000 грн;

- приймаючи оскаржуване рішення судом першої інстанції не було враховано наведених відповідачем підстав, що давали змогу зменшити розмір неустойки; так відповідач повідомляв суд про те, що внаслідок нетипових для грудня, аномально теплих погодних умов на господарстві відповідача в грудні 2022 року порушився плановий технологічний процес вирощування риби. Через теплі погодні умови мальок коропа залишався активним та не зміг набрати планової маси. Внаслідок зазначеного, на момент завершення терміну поставки товару за договором у відповідача виявилася недостача живої маси товару, яка б відповідала умовам договору, що унеможливило своєчасну поставку;

- відповідач вважає, що присудження позивачу 3% річних та інфляційних втрат є достатньою та справедливою компенсацією позивачу збитків, завданих несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання;

- вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо;

- з огляду на причини невиконання відповідачем зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам невиконання зобов`язання, добросовісну поведінку винної особи, та те, що заявлені 3% річних та інфляційні втрати є достатньою компенсацією позивачу за прострочення виконання зобов`язання, у суду першої інстанції були достатні підстави для зменшення розміру штрафних санкцій, заявлених позивачем.

Враховуючи вищевикладене апелянт вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині стягнення із відповідача на користь позивача штрафної санкції у розмірі 11 691,78 грн.

Автоматизованою системою документообігу суду, протокол від 31.07.2023, для розгляду справи № 918/395/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Миханюк М.В., Саврій В.А., Коломис В.В.

Листом № 918/395/23/5058/32 від 01.08.2023 матеріали справи було витребувано з Господарського суду Рівненської області.

07.08.2023 до суду надійшли матеріали справи № 918/395/23.

У зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді (судді-доповідача) Миханюк М.В. у період з 07.08.2023 по 18.08.2023 включно, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, протокол від 08.08.2023, яким визначено для розгляду справи колегію суддів: Крейбух О.Г.(головуючий суддя), Саврій В.А., Коломис В.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Селянського (фермерське) господарства "Нектар" на рішення Господарського суду Рівненської області від 27.06.2023 у справі № 918/395/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на "12" жовтня 2023 р. о 14:30 год. /а.с. 158/.

08.09.2023 (вх. № 7458/23) від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Рівненської області від 27.06.2023 у справі № 918/395/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу Селянського (фермерське) господарства "Нектар" без задоволення /а.с. 161-162/.

Ухвалою суду від 09.10.2023 заяву (вх.№ 4211/23) представника Приватного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено /а.с. 177/.

12.10.2023 (вх. № 8378/23) від представника Селянського (фермерське) господарства "Нектар" надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату, у зв`язку з відрядженням з 12 по 13 жовтня 2023 року до міста Мукачево Закарпатської області /а.с. 178/.

Розглянувши вказане клопотання, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 11, 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 30.08.2023 явка представників сторін в судове засідання 12.10.2023 обов`язковою не визнавалась і відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності представника відповідача, оскільки його не явка не перешкоджає перегляду справи.

В судовому засіданні 12.10.2023 представник позивача підтвердив свою позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до част. 1-2 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2022 року між Селянсько-фермерським господарством "Нектар" (надалі - постачальник, відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Хмельницьке виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство" (надалі - покупець, позивач), укладено договір поставки № 01/12/22 (надалі - договір), відповідно до якого постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується в порядку та на умовах цього договору поставити (передати у власність) покупцю товар, для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов`язується в порядку і на умовах цього договору прийняти товар (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 договору, предметом поставки є такий товар - жива риба виду короп, вага однієї штуки риби не менше 50 (п`ятдесят) грам; всього вага товару 5 000 кг.

Покупець має право, у випадку обґрунтованих підозр щодо якості поставленого товару, проводити детальні перевірки безпеки та якості товару, поставленого постачальником, попередньо повідомивши останнього про проведення таких перевірок. Зазначені перевірки можуть виконуватися третіми особами (лабораторіями контролю якості і т.п.), результати яких будуть мати обов`язкову силу для постачальника (п. 2.3.1 договору).

Пунктом 2.3.1 договору сторони погодили, що у випадку якщо по результатам проведених перевірок поставлений товар буде визнаний неякісним, вартість зазначених перевірок повинна бути оплачена постачальником на протязі 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання письмової вимоги покупця, з додатком документів, що підтверджують витрати або підписати угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог у порядку, передбаченому цим договором та діючим законодавством.

За змістом п. 3.1 договору, загальна ціна договору складає 375 000,00 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору оплата за товар здійснюється покупцем в наступному порядку:

- 50% вартості товару, що зазначена в пункті 3.1, покупець сплачує на рахунок постачальника протягом одного банківського дня, з моменту укладання цього договору;

- решта 50% вартості товару, що зазначена в пункті 3.1, покупець сплачує на рахунок постачальника протягом 7 семи банківських днів, що слідує за днем поставки товару покупцю.

Оплату за товар здійснює покупець на підставі отриманого рахунку від постачальника, надісланого на електронну пошту покупця, вказану в п. 4.5 даного договору.

Відповідно до п. 4.14 договору, у випадку прострочення поставки товару постачальником, або не поставки товару, постачальник зобов`язаний повернути покупцю отримані за непоставлену своєчасну партію товару грошові кошти.

Згідно з п. 6.7.1 договору покупець має право вимагати від постачальника постачання товару згідно з узгодженою заявкою, в строк і на умовах, визначених договором, заявкою.

Відповідно до п. 6.4.1 договору сторони погодили, що постачальник зобов`язаний передати товар покупцю на умовах визначених сторонами в договорі та узгодженій заявці.

Постачальник зобов`язаний нести відповідальність визначену умовами даного договору та чинного законодавства, у випадку невиконання, часткового невиконання зобов`язань за даним договором, в тому числі, у випадку завдання шкоди інтересам покупця внаслідок невиконання умов договору (п. 6.4.5 договору).

Згідно з п. 7.6 договору у випадку затримки товару, у випадку неможливості поставки товару, узгодженого в заявці, або поставки товару, який не відповідає вимогам зазначеним у цьому договорі, покупець має право відмовитися від прийняття такої партії товару, а постачальник зобов`язаний повернути сплачені кошти, в разі відмови покупця від прийняття товару, та сплатити погоджені штрафні санкції на користь покупця зокрема, в розмірі - 20% від суми непоставленого товару строк та умови поставки якого прострочено від 21 і більше календарних днів від дати узгодженій в заявці або кінцевого строку періоду поставки визначеного у цьому договорі.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2022 року, з правом необмеженої пролонгації, але не раніше повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань по договору (п. 9.1 договору).

На виконання умов договору позивач сплатив на рахунок відповідача 300 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 870 від 05.12.2022.

Всупереч умовам договору відповідач в строк до 31.12.2022 не виконав зобов`язання за договоромта не поставив позивачу 5 000 кг товару - живої риби виду короп.

04.04.2023 позивач направив відповідачу претензію, яка залишена без відповіді та задоволення.

Наведене вище слугувало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з відповідача 300 000,00 грн попередньої оплати за договором поставки товару, 9 084,00 грн інфляційних втрат, 2 515,07 грн - 3 % річних, 75 000 грн узгодженої штрафної санкції, 41 917,81 грн пені.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 27.06.2023 у справі № 918/395/23 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто із Селянського (фермерського) господарства "Нектар" на користь Приватного акціонерного товариства "Хмельницьке виробниче сільськогосодарсько-рибоводне підприємство" 300 000,00 грн суми попередньої оплати за договором, 9 084,00 грн інфляційних витрат, 2515,07 грн - 3 відсотки річних, 30 000,00 грн узгодженої штрафної санкції та 5 123,99 грн судового збору.

Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення 45 000,00 грн узгодженої штрафної санкції та 41 917,81 грн пені.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, переглядаючи в апеляційному порядку судові рішення, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги відповідача, суд апеляційної інстанції переглядає рішення Господарського суду Рівненської області від 27.06.2023 у справі № 918/395/23 лише в частині стягнення 75 000 грн штрафної санкції, а саме у правомірності її нарахування та зменшення її розміру від заявленої позивачем суми.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Рівненської області від 27.06.2023 у справі № 918/395/23 в оскаржуваній частині залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Правову відносини сторін виникли на підставі укладеного між сторонами справи договору поставки № 01/12/22 від 02.12.2022 /а.с. 12-14/.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов договору ПАТ "Хмельницькрибгосп" 06.12.2022 сплатив постачальнику 300 000,00 грн за платіжною інструкцію № 870 від 05.12.2022 /а.с. 16/. Натомість відповідач у строк до 31.12.2022 товар позивачу не поставив /а.с. 15/.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язання за договором щодо поставки товару позивач нарахував штраф у розмірі 20% від суми договору на підставі п. 7.6 договору в розмірі 75 000,00 грн.

Відповідно до п. 7.6 договору, у випадку затримки поставки товару, у випадку неможливості поставки товару, узгодженого в заявці, або поставки товару, який не відповідає вимогам зазначеним у цьому договорі, покупець має право відмовитися від прийняття такої партії товару, а постачальник зобов`язаний повернути сплачені кошти, в разі відмови покупця від прийняття товару, та сплатити погоджені штрафні санкції на користь покупця, зокрема, в розмірі 20% (двадцять відсотків) від суми непоставленого товару, строк та умови поставки якого прострочено від 21 і більше календарних днів від дати, узгодженій в заявці або кінцевого строку періоду поставки визначеного у цьому договорі.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Позивач просить стягнути з відповідача штрафну санкцію на підставі п. 7.6 договору, яким передбачено стягнення 20% від суми непоставленої продукції.

Разом з тим п. 7.6 договору стосується затримки поставки товару, якості товару і повернення товару (неприйняття покупцем), відповідно цей пункт договору застосовується за умови, коли поставка товару відбулася, але неналежної якості або не в повній мірі (менша кількість товару, ніж в заявці).

Згідно з п. 7.9 договору у разі не поставки товару постачальником, у строк визначений згідно умов договору, постачальник зобов`язаний повернути покупцю сплачені йому кошти за не поставлений товар та узгоджену сторонами штрафну санкцію у розмірі 10 (десять) відсотків від вартості поставленого товару.

Тобто п. 7.9 договору поставки сторони погодили відповідальність постачальника саме за непоставку товару у визначені в договорі строки.

Враховуючи, що поставка товару не здійснювалася відповідачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у цьому випадку слід застосувати положення договору, передбачені п. 7.9 договору, а не п. 7.6, як вказав позивач.

За наведених обставин сума штрафної санкції передбачена пунктом 7.9 договору становить 10 % від вартості непоставленого товару.

Оскільки позивачем перераховано за непоставлений товар 300 000,00 грн, сума штрафної санкції складає 30 000,00 грн (300 000 грн х 10%).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафної санкції в сумі 30 000,00 грн.

Щодо заяви відповідача про зменшення розміру нарахованої позивачем штрафної санкції.

Відповідно до ч. 3 статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ст. 233 ГК України суд має право зменшити розмір санкцій у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом зазначених норм, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткового співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статті 86 ГПК України на власний розсуд та внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Відповідач, укладаючи договір із позивачем, мав усвідомлювати, що за отриманням попередньої оплати в розмірі 300 000,00 грн в нього виникає обов`язок здійснити поставку товару на зазначену суму у встановлений договором строк.

Крім того, подаючи до суду першої інстанції заяву про зменшення розміру неустойки (штрафної санкції та пені), відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували неможливість здійснення поставки товару з поважних причин або причин, які об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку у встановлений договором строк.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням принципів справедливості, добросовісності, розумності задоволений судом розмір штрафної санкції в розмірі 30 00,00 грн є розумним і справедливим.

Відповідно до ст. 74, 76 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до п. 1 част. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що скаржник не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень. Рішення Господарського суду Рівненської області від 27.06.2023 у справі № 918/395/23 в частині стягнення 30 000,00 грн штрафної санкції ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування в оскаржуваній частині.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за подання позову та апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селянського (фермерське) господарства "Нектар" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Рівненської області від 27.06.2023 у справі № 918/395/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу № 918/395/23 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "27" жовтня 2023 р.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.