23.10.2023Справа № 910/7339/23
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Олексюк О.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум"
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГК Еврохіммаш К.О"
про стягнення 710 334,73 грн.
за участю представників:
від позивача: Іванченко А.В.
від відповідача: не з`явився
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум" (далі - ТОВ "ЛТК Електрум", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГК Еврохіммаш К.О" (далі - ТОВ "ГК Еврохіммаш К.О", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 710 334,73 грн. за договором про постачання електричної енергії споживачу № 352/07/21 від 07.07.2021.
Справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін відповідно до процедури, визначеної Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України). За результатами розгляду цієї справи рішенням суду від 12.09.2023 позовні вимоги ТОВ «ЛТК Електрум» задоволено частково, стягнуто з ТОВ ГК «Еврохіммаш К.О» на користь позивача основний борг у сумі 339 611 грн.18 коп., інфляційні втрати у сумі 72 261 грн. 91 коп., відсотки за користування коштами у сумі 264 217,50 грн. та судовий збір у сумі 10 151 грн. 33 коп. У іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Після ухвалення судового рішення у справі від ТОВ "ЛТК Електрум" до Господарського суду міста Києва надійшли докази до заяви позивача, зробленої під час розгляду справи, про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 55 516,73 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 розгляд вказаного питання було вирішено здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи за правилами, визначеними ст. 244 ГПК України.
Представник ТОВ "ЛТК Електрум" у судовому засіданні свою заяву підтримав та обґрунтував, просив її задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Отже, розглянувши заяву ТОВ "ЛТК Електрум" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат та дослідивши в цій частині наявні докази, суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами за результатами розгляду справи. Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У даному випадку на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 55 516,73 грн. позивач долучив:
- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого Іванченко А.В серія ДН № 5149 від 30.08.2018;
- копію договору про надання правничої допомоги № 0313-2 від 02.05.2023, відповідно до якого адвокат Іванченко А.В. бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу ТОВ "ЛТК Електрум" в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності із законодавством України, а ТОВ "ЛТК Електрум" зобов`язане здійснити або доручити третім особам здійснення оплати послуг, компенсацію витрат адвоката;
- копію ордера про надання правничої (правової) допомоги Серія АН № 1162771 від 09.05.2023, виданого адвокату Іванченко А.В. на представництво інтересів ТОВ "ЛТК Електрум" в суді;
- копію додаткової угоди № 2 від 13.03.2023 до договору про надання правової допомоги № 0313-2 від 02.05.2023, якою сторони погодили обсяг послуг, вартість та порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокату Іваненко А.В.
- копію акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 15.09.2023 із зазначенням переліку наданих адвокатом послуг та їх кількості, згідно з яким вартість гонорару адвоката становить 55 516,73 грн: 20 000 грн. - за надані адвокатські послуги та 35 516,73 грн. - гонорар успіху.
Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
У той же час при визначенні суми відшкодування правничої допомоги суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховним Судом у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19.
У даному випадку суд враховує наступні критерії визначення розміру витрат на правову допомогу: категорію справи (стягнення заборгованості); розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; ціну позову, що перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб; характер спірних відносин та значення справи для сторін; кількість наданих суду пояснень та доказів представником позивача, обсяг виконаної адвокатом роботи під час підготовки позовної заяви; кількість судових засідань (3) та присутність у 2 з них представника позивача.
Поряд з цим суд приймає до уваги те, що дана справа для кваліфікованого юриста є справою незначної складності; відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору про постачання електричної енергії; обсяг виконаної адвокатом роботи під час розгляду справи не вимагав значних витрат часу та вмінь для формування правової позиції; у спорах такого характеру судова практика є сталою. Крім того спірні правовідносини регулюються переважно нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, такі правовідносини не передбачають вивчення великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів; під час розгляду справи судом не проводились додаткові процесуальні дії, а представником позивача - відшукання нестандартних доказів на підтвердження своєї позиції; відсутність будь-яких заперечень відповідача проти позову або заяв чи клопотань з його боку. Тож суд вважає, що вартість наданих послуг, зазначених у акті здавання-приймання допомоги, не є виправданою.
При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу в цій справі суд також враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Отже, з метою дотримання критерію розумності, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом, та заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, суд вважає за доцільне зменшити розмір заявлених судових витрат ТОВ "ЛТК Електрум", на професійну правничу допомогу та встановити їх в сумі 20 000,00 грн.
Також суд враховує висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, згідно з яким витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За таких обставин, у зв`язку із частковим задоволенням позову, суд покладає на ТОВ «ГК Еврохіммаш К.О» витрати на правничу допомогу в сумі 19 040,00 грн.
За таких обставин, керуючись ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ "ЛТК Електрум" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
У решті вимог заяви - відмовити.
Додаткове рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено в судовому засіданні 17 жовтня 2023 року.
Повний текст додаткового рішення складений 23 жовтня 2023 року.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Суддя Головіна К. І.