ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3479/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126)
до Комунального підприємства "Жилсервіс МЖК" (62433, Харківська область, с. Циркуни, вул. Кірова, 26)
про стягнення 212'499,47 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Жилсервіс МЖК", в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 063311 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії у сумі 186'483,36 грн, пеню в сумі 20'283,55 грн, 3% річних у сумі 1543,95 грн та інфляційні втрати у сумі 4188,61 грн.

Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 08.08.2023 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.08.2023, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду направлялась судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Єдиному державному демографічному реєстрі.

Проте, від відповідача судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "інші причини".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заг18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/3479/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій та надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.01.20219 між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" (Постачальник, позивач) та Комунальним підприємством "Жилсервіс МЖК" (Споживач, відповідач) укладено договір №063311 (далі - Договір) про постачання електричної енергії.

Порядок розрахунків за Договором № 063311 від 01.01.2019 визначається відповідно до Комерційної пропозиції № 9 для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення.

Згідно з п. 2.1. Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.8. Договору Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Згідно з п. 5.9. та п. 5.13. Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника, Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції.

Відповідно до п. 5.10. Договору оплата рахунку Постачальника має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в Комерційній пропозиції № 9 для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, яка є додатком № 3 до цього Договору.

Згідно з п. 3 Комерційної пропозиції № 9 для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, оплата електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті Призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується Споживачу на його особовий рахунок як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від оплати поточного споживання електричної енергії поточного періоду.

Відповідно до п. 6.2. Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 4 Комерційної пропозиції № 9 для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, встановлено, що Рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу протягом 5 робочих днів від дня закінчення розрахункового періоду. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем; Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника; в разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком; у такому разі рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

Згідно з переданими даними від АТ "Харківобленерго" Відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за період з лютого 2022 року по червень 2022 року та з серпня 2022 по травень 2023 за спожиту електричну енергію:

- за лютий 2022 року на суму 30'639 грн, ПДВ 20 % 6127,80 грн, разом з ПДВ 36'766,80 грн. Відповідачем за лютий 2022 року спожито 21885 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за лютий 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 23.06.2023. Строк оплати рахунку до 30.06.2023. Рахунок не сплачено.

- за березень 2022 року на суму 4358,20 грн, ПДВ 20 % 871,64 грн, разом з ПДВ 5229,84 грн. Відповідачем за березень 2022 року спожито 3113 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за березень 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 23.06.2023. Строк оплати рахунку до 30.06.2023. Рахунок не сплачено.

- за квітень 2022 року на суму 456,40 грн, ПДВ 20 % 91,28 грн, разом з ПДВ 547,68 грн. Відповідачем за квітень 2022 спожито 326 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за квітень 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 23.06.2023. Строк оплати рахунку до 30.06.2023.

- за травень 2022 року на суму 469 грн, ПДВ 20 % 93,80 грн, разом з ПДВ 562,80 грн. Відповідачем за травень 2022 року спожито 335 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за травень 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 23.06.2023. Строк оплати рахунку до 30.06.2023. Рахунок не сплачено.

- за червень 2022 року на суму 670,60 грн, ПДВ 20 % 134,12 грн, разом з ПДВ 804,72 грн. Відповідачем за червень 2022 року спожито 479 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за червень 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 12.07.2022. Строк оплати рахунку до 19.07.2022. Рахунок не сплачено.

- за серпень 2022 року на суму 27'120,80 грн, ПДВ 20 % 5424,16 грн, разом з ПДВ 32'544,96 грн. Відповідачем за серпень 2022 року спожито 19372 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за серпень 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 07.09.2022. Строк оплати рахунку до 14.09.2022. Рахунок не сплачено.

- за вересень 2022 року на суму 25'782,40 грн, ПДВ 20 % 5156,48 грн, разом з ПДВ 30'938,88 грн. Відповідачем за вересень 2022 року спожито 18416 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за вересень 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 12.10.2022. Строк оплати рахунку до 19.10.2022. Рахунок не сплачено.

- за жовтень 2022 року на суму 2476,60 грн, ПДВ 20 % 495,32 грн, разом з ПДВ 2971,92 грн. Відповідачем за жовтень 2022 року спожито 1769 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за жовтень 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 09.11.2022 (докази відправлення додається). Строк оплати рахунку до 16.11.2022. Рахунок не сплачено.

- за листопад 2022 року на суму 2487,80 грн, ПДВ 20 % 497,56 грн, разом з ПДВ 2985,36 грн. Відповідачем за листопад 2022 року спожито 1777 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за листопад 2022 року було відправлено засобами поштового зв`язку 14.12.2022. Строк оплати рахунку до 21.12.2022. Рахунок не сплачено.

- за грудень 2022 на суму 3686,20 грн, ПДВ 20 % 737,24 грн, разом з ПДВ 4423,44 грн. Відповідачем за грудень 2022 року спожито 2633 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за грудень 2022 було відправлено засобами поштового зв`язку 11.01.2023. Строк оплати рахунку до 18.01.2023. Рахунок не сплачено.

- за січень 2023 року на суму 2692,20 грн, ПДВ 20 % 538,44 грн, разом з ПДВ 3230,64 грн. Відповідачем за січень 2023 року спожито 1923 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за січень 2023 було відправлено засобами поштового зв`язку 10.02.2023. Строк оплати рахунку до 17.02.2023. Рахунок не сплачено.

- за лютий 2023 року на суму 408,80 грн, ПДВ 20 % 81,76 грн, разом з ПДВ 490,56 грн. Відповідачем за лютий 2023 року спожито 292 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за лютий 2023 було відправлено засобами поштового зв`язку 13.03.2023. Строк оплати рахунку до 20.03.2023. Рахунок не сплачено.

- за березень 2023 року на суму 16'049,60 грн, ПДВ 20 % 3209,92 грн, разом з ПДВ 19'259,52 грн. Відповідачем за березень 2023 року спожито 11464' кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за березень 2023 року було відправлено засобами поштового зв`язку 12.04.2023. Строк оплати рахунку до 19.04.2023. Рахунок не сплачено.

- за квітень 2023 року на суму 21'091,00 грн, ПДВ 20 % 4218,20 грн, разом з ПДВ 25'309,20 грн. Відповідачем за квітень 2023 року спожито 15065 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за квітень 2023 року було відправлено засобами поштового зв`язку 10.05.2023 (докази відправлення додається). Строк оплати рахунку до 17.05.2023. Рахунок не сплачено.

- за травень 2023 року на суму 17'014,20 грн, ПДВ 20 % 3402,84 грн, разом з ПДВ 20'417,04 грн. Відповідачем за травень 2023 спожито 12153 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за травень 2023 було відправлено засобами поштового зв`язку 07.06.2023. Строк оплати рахунку до 14.06.2023. Рахунок не сплачено.

Позивач стверджує, що у Відповідача перед Позивачем є заборгованість за спожиту електричну енергію за період з лютого 2022 року по червень 2022, з серпня 2022 по травень 2023 року за Договором № 063311 від 01.01.2019 та складає 186'483,36 грн.

Наразі відповідач свої зобов`язання щодо оплати електричної енергії за Договором не виконав.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 509 ЦК України, статті 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до вимог статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 91 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже, однією із основних умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач за спожиту електричну енергію за Договором № 063311 від 01.01.2019 на загальну суму 186'483,36 грн не розрахувався, вказані позивачем обставини не спростував.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що заборгованість за використану електричну енергію за Договором № 063311 від 01.01.2019 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у розмірі 186'483,36 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо стягнення з відповідача пені в сумі 20'283,55 грн, 3% річних у сумі 1543,95 грн та інфляційні втрати у сумі 4188,61 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.11 Договору У разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Пунктом 7 Комерційної пропозиції № 9 для установ та організацій, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п. 4 комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки;

- 3% річних з простроченої суми.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У сфері господарювання згідно ч .2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вже було зазначено, пунктом 7 Комерційної пропозиції № 9 передбачено нарахування, в тому числі і пені, за весь час прострочення.

В силу приписів ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом зазначеної норми закону нарахування трьох процентів річних та збитків від інфляції входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Перевіривши розрахунки позивача пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що відповідні розрахунки є вірними, вони відповідають нормам чинного законодавства, вони не спростовані відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 20'283,55 грн, 3% річних у сумі 1543,95 грн та інфляційних втрат у сумі 4188,61 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс МЖК" (62433, Харківська область, с. Циркуни, вул. Кірова, 26, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) 186'483,36 грн основного боргу, 20'283,55 пені, 1543,95 грн 3% річних, 4188,61 грн інфляційних втрат та 3187,49 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (61037, м.Харків, вул. Плеханівська, 126, ).

Відповідач - Комунальне підприємство "Жилсервіс МЖК" (62433, Харківська область, с. Циркуни, вул. Кірова, 26, )

Суддя І.В. Трофімов