ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2023 р. Справа № 910/13566/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Старінський О.С.

від відповідача: Король О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укравторесурс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 (повний текст рішення складено 04.05.2023) (суддя Маринченко Я.В.)

у справі № 910/13566/22 Господарського суду міста Києва

за позовом Приватного акціонерного товариства "Укравторесурс"

до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

про стягнення 573 068,79 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. Приватне акціонерне товариство "Укравторесурс" (далі - ПрАТ "Укравторесурс", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП "Київтеплоенерго", відповідач) про стягнення 573 068,79 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по закінченню опалювального періоду 2021 - 2022 років по взаєморозрахунках у рамках укладеного між сторонами договору № 1532726 від 14.03.2019 у позивача виникла переплата за теплову енергію в розмірі 515 645,90 грн, яку позивач просив суд стягнути. Крім того, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 49 667,01 грн та 3 % річних у розмірі 7 755,88 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 910/13566/22 у задоволенні позову відмовлено.

4. Ухвалюючи рішення, місцевий господарський суд зазначив, що позивачем не доведено наявність переплати на користь відповідача в сумі 515 645,90 грн, у зв`язку з чим вимоги про стягнення з КП "Київтеплоенерго" цих коштів є безпідставними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

5. Не погоджуючись із вказаним рішенням, ПрАТ "Укравторесурс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 910/13566/22 скасувати повністю і прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

6. Апеляційна скарга ПрАТ "Укравторесурс" мотивована тим, що місцевим господарським судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом безпідставно не прийнято як належні та допустимі докази, надані позивачем, а саме: акт прийняття-передавання товарної продукції від 30.04.2022 № 4/202-1532726 (за квітень 2022 року) на суму 411 858,38 грн та платіжне доручення від 29.04.2022 № 1268 на суму 103 787,52 грн.

7. Крім того, скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 910/13566/22.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

8. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2023 апеляційну скаргу ПрАТ "Укравторесурс" у справі № 910/13566/22 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

9. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/13566/22; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

10. 14.06.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/13566/22.

11. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 задоволено клопотання ПрАТ "Укравторесурс" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 910/13566/22 та поновлено ПрАТ "Укравторесурс" зазначений строк; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Укравторесурс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 910/13566/22; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 910/13566/22 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку; розгляд апеляційної скарги призначено на 22.08.2023.

12. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2023 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ПрАТ "Укравторесурс" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 910/13566/22; оголошено перерву у розгляді справи № 910/13566/22 до 03.10.2023 об 11:40.

Позиції учасників справи

13. Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив, в якому просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

14. Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що ним у травні 2022 року здійснено коригування обсягів теплової енергії та проведено зміну розміру нарахувань за теплову енергію за лютий 2022 року, внаслідок чого станом на 01.06.2022 у позивача була відсутня переплата в розмірі 515 645,90 грн.

15. Позивач, у свою чергу, подав до Північного апеляційного господарського суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначає, що твердження відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, є безпідставними та такими, що не можуть бути прийняті до уваги.

Явка представників учасників справи

16. У судове засідання 03.10.2023 з`явились представники позивача та відповідача.

17. У судовому засіданні представник позивача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримав з викладених у ній підстав та просив апеляційну скаргу задовольнити.

18. Представник відповідача в судовому засіданні просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції, а також додатково вставлені судом апеляційної інстанції

19. 14.03.2019 між КП "Київтеплоенерго" (енергопостачальна організація) та ПрАТ "Укравторесурс" (абонент) було укладено договір № 1532726 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - Договір).

20. Предметом цього Договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1 Договору).

21. У пп. 2.2.1 п. 2.2 Договору визначено, що енергопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію у гарячій воді на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах згідно з Додатком № 1 до цього Договору.

22. Відповідно до п. 8.2 Договору сторони домовились про те, що дія цього Договору поширюється на взаємовідносини, які фактично виникли між сторонами з 01.05.2018.

23. Згідно з п. 8.3 Договору він припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений; за взаємною згодою сторін; прийняття рішення господарським судом; передбачених п. 6.4.1 Договору; ліквідації сторін.

24. Додатком № 1 до Договору сторони визначили обсяги постачання теплової енергії "Абоненту".

25. Додатком № 3 до Договору сторони визначили тарифи на теплову енергію.

26. Додатком № 4 до Договору визначено порядок розрахунків за теплову енергію.

27. Відповідно до п.п. 1, 2 Додатку № 4 розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно у грошовій формі. Абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує "Енергопостачальній організації" вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

28. У Додатку № 5а до Договору визначено, що тепловий пункт ІТП знаходиться по вул. Короленківській, 4. Балансова належність теплового пункту, обладнання теплового пункту, вузла приєднання та вузла обліку теплової енергії знаходяться на балансі позивача.

29. Відповідачем за період з листопада 2021 року по березень 2022 року було поставлену позивачу теплову енергію на загальну суму 3 319 141,21 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передавання товарної продукції № 11/2021-1532726 від 30.11.2021 на суму 265 327,81 грн; № 12/2021-1532726 від 31.12.2021 на суму 500 127,79 грн; № 1/2022-1532726 від 31.01.2022 на суму 1 126 774,38 грн; № 2/2022-1532726 від 28.02.2022 на суму 599 987,64 грн; № 3/2022-1532726 від 31.03.2022 на суму 826 923,59 грн.

30. У свою чергу, позивачем на виконання умов Договору за поставлену теплову енергію за період з листопада 2021 року по березень 2022 року було сплачено 3 319 141,21 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 1177 від 03.11.2021 на суму 64 877,76 грн; № 1178 від 10.11.2021 на суму 38 909,76 грн; № 1200 від 24.12.2021 на суму 161 540,29 грн; № 1199 від 24.12.2021 на суму 259 468,80 грн; № 1201 від 24.12.2021 на суму 262 063,49 грн; № 1212 від 18.01.2022 на суму 240 658,99 грн; № 1228 від 10.02.2022 на суму 602 647,40 грн; № 1213 від 18.01.2022 на суму 262 063,49 грн; № 1229 від 10.02.2022 на суму 731 157,12 грн; № 1230 від 10.02.2022 на суму 262 063,49 грн; № 1256 від 14.04.2022 на суму 433 690,62 грн.

31. 30.04.2022 між сторонами було складено та підписано акт звіряння розрахунків за теплову енергію станом на 01.05.2022.

32. Позивач звертався до відповідача з листом № 1-1905/22-1 від 19.05.2022, в якому просив відповідача повернути грошові кошти в розмірі 515 645,90 грн згідно з підписаним актом звіряння розрахунків.

33. У своїй відповіді № 30/6/1/7196 від 17.06.2022 відповідач вказав на те, що станом на 01.06.2022 переплата за теплову енергію становить 146 645,59 грн та у зв`язку з продовженням договірних відносин, переплачена сума коштів зарахована як передоплата за теплову енергію наступних розрахункових періодів.

34. Листом № 30/5/3/10994 від 16.09.2022 про припинення дії Договору відповідач повідомив позивача про те, що відповідно до п. 8.3 Договору, а саме за взаємною згодою сторін, договір № 1532726 від 14.03.2018 є таким, що втратив чинність в частині здійснення постачання теплової енергії.

35. 27.09.2022 позивач звернувся до відповідача з претензією № 1-2109/22/УАР від 21.09.2022, в якій вимагав повернути надмірно сплачені ним грошові кошти в розмірі 515 645,90 грн до 10.10.2022.

36. Оскільки в добровільному порядку відповідач не повернув надмірно сплачені позивачем грошові кошти в розмірі 515 645,90 грн, останній звернувся до суду з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь вказані грошові кошти. Крім того, в порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивачем також нараховано 3 % річних у розмірі 7 755,88 грн та інфляційні втрати в розмірі 49 667,01 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

37. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

38. Частиною першою статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

39. Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

40. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

41. У п.п. 5, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

42. Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" унормовано, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

43. Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

44. Згідно зі ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

45. Законом України "Про теплопостачання" визначено основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.

46. Положеннями ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що:

47. споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору;

48. теплова енергія - це товарна продукція, яка виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу;

49. місцева (розподільна) теплова мережа - це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

50. Отже, обов`язковою ознакою споживача теплової енергії, а саме споживачем теплової енергії може бути особа (ОСББ, житлово-комунальні організації, виконавці послуг), теплоспоживче обладнання якої (внутрішньобудинкові системи, мережі, устаткування тощо) через тепловий ввід приєднане або має технічні можливості для приєднання до місцевої (розподільчої) теплової мережі.

51. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

52. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

53. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

54. Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

55. Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначаються Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі - Правила), які є обов`язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.

56. Пунктом 4 Правил регламентовано, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

57. Відповідно до пункту 40 Правил споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

58. Суд апеляційної інстанції зазначає, що права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі договору № 1532726 від 14.03.2019.

59. Статтею 714 ЦК України передбачено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

60. За змістом ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

61. Статтею 265 ГК України, яка кореспондує статі 712 ЦК України, визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

62. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

63. Як вже зазначалося вище, 14.03.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1532726 на постачання теплової енергії у гарячій воді.

64. Як убачається з матеріалів справи, відповідачем здійснювалося постачання позивачу теплової енергії у період з листопада 2021 року по квітень 2022 року, що підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції.

65. Так, відповідно до акта приймання-передавання товарної продукції № 11/2021-1532726 від 30.11.2021 відповідачем позивачу було поставлено у листопаді 2021 року теплову енергію в обсязі 38.15600 Гкал.

66. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.10.2021 за № 2145 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО", установлено тариф на теплову енергію для інших споживачів без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів, без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів, без урахування витрат на оснащення у будівель вузлами комерційного обліку КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" в розмірі 2 162,24 грн без ПДВ та 2 594,69 грн з ПДВ за 1 Гкал.

67. Відтак, відповідачем було поставлено позивачу теплову енергію на суму 265 327,81 грн (38.15600 Гкал х 2 162,24 грн х 2,68, крім того, ПДВ - 44 221,30 грн).

68. Позивачем було здійснено оплату за поставлену відповідачем у листопаді 2021 року теплову енергію на суму 265 327,81 грн, що підтверджується платіжними дорученнями:

- від 03.11.2021 № 1177 на суму 64 877,76 грн (з призначеннями платежу: оплата за ТЕ за листопад 2021 р. зг. дог. №1532726 від 14.03.19 р. у т.ч. ПДВ 20 % - 10 812,96 грн);

- від 10.10.2021 № 1178 на суму 38 909,76 грн (з призначеннями платежу: оплата за ТЕ за листопад 2021 р. зг. дог. №1532726 від 14.03.19 р. у т.ч. ПДВ 20 % - 6 484,96 грн);

- від 24.12.2021 № 1200 на суму 161 540,29 грн (з призначеннями платежу: оплата за ТЕ за листопад 2021 р. зг. дог. №1532726 від 14.03.19 р у т.ч. ПДВ 20 % - 26 923,38 грн).

69. Відповідно до акта приймання-передання товарної продукції № 12/2021-1532726 від 31.12.2021 відповідачем позивачу у грудні 2021 року було поставлено теплову енергію в обсязі 82.914 Гкал.

70. Таким чином, з урахуванням розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.10.2021 за № 2145, відповідачем було поставлено позивачу теплову енергію на суму 500 127,79 грн (64.04103 Гкал х 2 162,24 грн х 2,22; 18.87297 Гкал х 2 162,24 грн х 2,68, крім того, ПДВ - 83 354,63 грн).

71. Позивачем було здійснено оплату за поставлену відповідачем у грудні 2021 року теплову енергію на суму 259 468,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 24.12.2021 № 1199 (з призначеннями платежу: оплата за ТЕ за грудень 2021 р. зг. дог. №1532726 від 14.03.19 р у т.ч. ПДВ 20 % - 43 244,80 грн).

72. Відповідно до акта приймання-передавання товарної продукції № 1/2022-1532726 від 31.01.2022 відповідачем позивачу у січні 2022 року було поставлено теплову енергію в обсязі 170.294 Гкал.

73. Відтак, з урахуванням розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.10.2021 за № 2145, відповідачем було поставлено позивачу теплову енергію на суму 1 126 774,38 грн (98.61283 Гкал х 2 162,24 грн х 2,79; 71.68117 Гкал х 2 162,24 грн х 2,22, крім того, ПДВ - 187 795,73 грн).

74. Позивачем було здійснено оплату за поставлену відповідачем у січні 2022 року теплову енергію на суму 1 105 369,88 грн, що підтверджується платіжними дорученнями:

- від 24.12.2021 № 1201 на суму 262 063,49 грн (з призначеннями платежу: оплата за ТЕ за січень 2022 р. зг. дог. №1532726 від 14.03.19 р );

- від 18.01.2022 № 1212 на суму 240 658,99 грн (з призначеннями платежу: оплата за ТЕ за січень 2022 р. зг. дог. №1532726 від 14.03.19 р у т.ч. ПДВ 20 % - 40 109,83 грн);

- від 10.02.2022 № 1228 на суму 602 647,40 грн (з призначеннями платежу: оплата за ТЕ за січень 2022 р. зг. дог. №1532726 від 14.03.19 р у т.ч. ПДВ 20 % - 100 441,23 грн);

75. Відповідно до акта приймання-передавання товарної продукції № 2/2022-1532726 від 28.02.2022 відповідачем позивачу у лютому 2022 року було поставлено теплову енергію в обсязі 163.2569 Гкал.

76. Отже, з урахуванням розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.10.2021 за № 2145, відповідачем було поставлено позивачу теплову енергію на суму 599 987,64 грн (125.27924 Гкал х 2 162,24 грн х 1; 37.97766 Гкал х 2 162,24 грн х 2,79, крім того, ПДВ - 99 997,94 грн).

77. Позивачем було здійснено оплату за поставлену відповідачем у лютому 2022 року теплову енергію на суму 993 220,61 грн, що підтверджується платіжними дорученнями:

- від 18.01.2022 № 1213 на суму 262 063,49 грн (з призначеннями платежу: оплата за ТЕ за лютий 2022 р. зг. дог. №1532726 від 14.03.19 р у т.ч. ПДВ 20 % - 43 677,25 грн);

- від 10.02.2022 № 1229 на суму 731 157,12 грн (з призначеннями платежу: оплата за ТЕ за лютий 2022 р. зг. дог. №1532726 від 14.03.19 р у т.ч. ПДВ 20 % - 121 859,52 грн).

78. Відповідно до акта приймання-передавання товарної продукції № 3/2022-1532726 від 31.03.2022 відповідачем позивачу у березні 2022 року було поставлено теплову енергію в обсязі 125.96785 Гкал.

79. Отже, з урахуванням розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.10.2021 за № 2145, відповідачем було поставлено позивачу теплову енергію на суму 826 923,59 грн (125.96785 Гкал х 2 162,24 грн х 2,53, крім того, ПДВ - 137 820,60 грн).

80. Позивачем було здійснено оплату за поставлену відповідачем у березні 2022 року теплову енергію на суму 695 754,11 грн, що підтверджується платіжними дорученнями:

- від 10.02.2022 № 1230 на суму 262 063,49 грн (з призначеннями платежу: оплата за ТЕ за березень 2022 р. зг. дог. №1532726 від 14.03.19 р у т.ч. ПДВ 20 % - 43 677,25 грн);

- від 14.04.2022 № 1256 на суму 433 690,62 грн (з призначеннями платежу: оплата за ТЕ за березень 2022 р. зг. дог. №1532726 від 14.03.19 р у т.ч. ПДВ 20 % - 72 281,77 грн).

81. Також судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з актом приймання-передавання товарної продукції № 4/2022-1532726 від 30.04.2022 відповідачем позивачу у квітні 2022 року було поставлено теплову енергію в обсязі 90.37700 Гкал.

82. Розпорядженням Київської міської військової адміністрації від 22.04.2022 № 510 "Про внесення змін до положення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13 жовтня 2021 року № 2145" КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" визначено тариф у розмірі 4 470,63 грн без ПДВ та 5 364,76 грн з ПДВ за 1 Гкал.

83. Відтак, відповідачем було поставлено позивачу теплову енергію на суму 858 185,47 грн (90.37770 Гкал х 4 470,63 грн х 1,77, крім того, ПДВ 20 %).

84. Окрім того, акт приймання-передавання товарної продукції № 4/2022-1532726 від 30.04.2022 містить відомості про від`ємне значення обсягу теплової енергії (- 125.96785 Гкал).

85. Враховуючи те, що абонент не є постачальником теплової енергії, суд апеляційної інстанції розцінює дане значення як звірку показів приладів обліку теплової енергії, внаслідок якої визначено, що у попередні періоди (до квітня 2022 року) постачальником було поставлено абоненту кількість теплової енергії менше в обсязі 125,96785 Гкал, вартість якої становить 826 923,59 грн (125,96785 Гкал х 2 162,24 грн х 2,53 + ПДВ).

86. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було здійснено оплату за поставлену відповідачем у квітні 2022 року теплову енергію на суму 103 787,52 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 29.04.2022 № 1268 (з призначеннями платежу: оплата за ТЕ за квітень 2022 р. зг. дог. №1532726 від 14.03.19 р у т.ч. ПДВ 20 % - 17 297, 92 грн).

87. У свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не заперечувалась визначена відповідачем в акті приймання-передавання товарної продукції № 4/2022-1532726 від 30.04.2022 кількість спожитої продукції.

88. Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

89. Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що відповідачем за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року було поставлено теплову енергію в обсязі 544,9979 Гкал на загальну суму 3 350 403,09 грн, а позивачем на користь відповідача сплачену теплову енергію за спірний період загалом 3 422 928,73 грн. Отже, різниця на користь позивача становить 72 523,64 грн.

90. У той же час, відповідно до додатку № 4 до Договору "Порядок розрахунків за теплову енергію" передбачено обов`язок "Абонента" до початку розрахункового періоду (місяця) сплачувати "Енергопостачальній організації" вартість заявленої у Договорі кількості теплової енергії.

91. З урахуванням того, що Договором передбачено постачання теплової енергії на опалення та на гаряче водопостачання, беручи до уваги порядок розрахунків за Договором, суд апеляційної інстанції вважає правильним зарахування відповідачем вказаної переплаченої позивачем суми як оплати за теплову енергію наступних розрахункових періодів (у тому числі за травень 2022 року за послугу гарячого водопостачання).

92. Як слушно зазначено судом першої інстанції, позивачем не надано суду доказів того, що у період з квітня 2022 року по вересень 2022 року, до закінчення дії Договору, відповідачем не споживалась теплова енергія на вказану суму, що б могло свідчити про необґрунтованість зарахування такої суми коштів відповідачем як оплати за теплову енергію наступних розрахункових періодів (у тому числі за травень 2022 року за послугу гарячого водопостачання).

93. З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції не встановлено наявність переплати за теплову енергію в розмірі 515 645,90 грн.

94. Вищенаведеним спростовуються доводи скаржника про неврахування місцевим господарським судом акта звіряння розрахунків за теплову енергію станом на 01.05.2022.

95. Крім того, відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

96. Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема, в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами, та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

97. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

98. Приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

99. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України).

100. Відтак, суд апеляційної інстанції вважає недоведеними належними доказами посилання позивача на наявність переплати за теплову енергію в розмірі 515 645,90 грн.

101. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався як на підставу позову, у зв`язку з чим правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог за недоведеністю як щодо основного боргу, так і щодо нарахувань, здійснених позивачем (інфляційних втрат та 3 % річних), які є похідними від суми основного боргу.

102. Інші доводи скаржника, наведені в поданій ним апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в оскаржуваному рішенні.

103. Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

104. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

105. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

106. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

107. З огляду на викладені обставини, рішення місцевого господарського суду прийняте з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

108. За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ПрАТ "Укравторесурс" відсутні.

Судові витрати

109. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укравторесурс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 910/13566/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 910/13566/22.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

У зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В. з 07.10.2023 по 22.10.2023 (включно) у відпустці, повний текст постанови складено та підписано у перший робочий день після виходу судді Владимиренко С.В. з відпустки - 23.10.2023.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська