ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. Справа № 910/6009/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

секретар Місюк О.П.

за участю

представників: позивача - Счастлівцева А.Л.;

відповідача - Машков К.Є.;

третьої особи - не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 (повне рішення складене 06.06.2023)

у справі №910/6009/22 (суддя - Ковтун С.А.)

за позовом ОСОБА_1

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мішина Олександра Миколаївна

про визнання незаконним рішення правління, скасування реєстраційної дії та поновлення на посаді.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" про:

- визнання незаконним рішення правління про припинення повноважень та відкликання позивача з посади голови правління, оформленого протоколом №16/06/2022 від 16.06.2022;

- скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії №003031327 від 21.06.2022, вчиненої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мішиною О.М.;

- поновлення позивача на посаді голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час скликання та проведення засідання правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова", що відбулося 16.06.2022, було порушено порядок інформування членів правління та осіб, присутність яких передбачена договорами та іншими документами. На засіданні голова правління Коробенко В.А. та член правління ОСОБА_2 були відсутні, про проведення засідання та порядок денний вони проінформовані не були. Позивач, вказує на те, що його не було повідомлено про прийняті рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2022 відкрито провадження у справі №910/6009/22, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та залучено до участі у справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мішину О.М. у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 (повне рішення складене 06.06.2023) у справі №910/6009/22 позов ОСОБА_1 задоволено частково, визнано недійсними рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" від 16.06.2022, оформлені протоколом №16/06/2022, в частині припинення повноважень та відкликання позивача з посади голови правління, в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення неправильно застосовано норми матеріального, порушено приписи процесуального права та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

На переконання відповідача, оскільки статут Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" та положення закону не визначають порядок повідомлення членів правління про засідання, висновок суду про те, що відповідачем було порушено порядок скликання засідання, не відповідає обставинам справи.

Також відповідач вважає, що судом неправильно встановлені обставини справи стосовно того, що опис вкладення є належним доказом надсилання листа з описом вкладення.

Окрім цього, на переконання скаржника, суд першої інстанції, досліджуючи надані учасниками справи докази, мав виходити з того, що факт повідомлення позивача про проведення засідання правління, з урахуванням стандарту доказування "вірогідності доказів", скоріше був (мав місце), аніж не був.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2023 апеляційну скаргу у справі №910/6009/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали даної справи, відкладено вирішення питання про відкриття/відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення апеляційної скарги без руху у справі №910/6009/22 до надходження її матеріалів до Північного апеляційного господарського суду.

12.07.2023 матеріали справи №910/6009/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/6009/22, призначено її до розгляду на 12.09.2023, а також встановлено іншим учасникам справи строк на подання відзивів на апеляційну скаргу п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

01.08.2023 до суду від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому приватний нотаріус зазначає, що реєстраційна дія №003031327 була вчинена нею в межах повноважень та на підставі закону. У відзиві третя особа також просить розгляд справи провести за її відсутності.

09.08.2023 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

У призначене засідання суду 12.09.2023 з`явилися представники позивача та відповідача і надали пояснення по суті апеляційної скарги. Також представник відповідача уточнив вимоги апеляційної скарги та просив скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовної вимоги про визнання недійсним рішення правління і ухвалити в зазначеній частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

За результатами судового засідання судом оголошено перерву до 17.10.2023 з метою додаткового з`ясування обставин справи.

У засідання суду 17.10.2023 з`явилися представники сторін, натомість третя особа не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Апеляційний суд зазначає, що згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду. При цьому, відповідно до ч. 11 вказаної статті суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Разом з цим, як було зазначено вище, третя особа належним чином повідомлена про розгляд справи та просила суд проводити судовий розгляд за її відсутності. Отже, неявка у судове засідання третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Судом продовжено розгляд апеляційної скарги зі стадії дослідження доказів та заслухано виступи представників сторін у судових дебатах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" створене у 2014 році власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення про створення об`єднання прийнято установчими зборами співвласників багатоквартирного будинку 22.11.2014.

Також, 22.11.2014 сформовано правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" у складі п`яти осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . На засіданні правління, результати якого оформлені протокол №1 від 22.11.2014, ОСОБА_1 обрано головою правління.

03.12.2014 проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова", що підтверджується записом у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №0031327. У реєстрі також відображені відомості про ОСОБА_1 як керівника об`єднання.

Починаючи з 2016 року відповідач здійснює свою діяльність на підставі статуту, затвердженого рішенням загальних зборів від 06.09.2016, оформленим протоколом №2.

16.06.2022 відбулося засідання правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова", результати якого оформлені протоколом №16/06/2022 від 16.06.2022.

У засіданні прийняли участь три члени правління відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . У протоколі зазначено, що засідання скликано членами правління, які присутні на засіданні. Протокол також містить інформацію про спосіб повідомлення членів правління про засідання, яким є рекомендовані листи. Зокрема, ОСОБА_1 , за даними протоколу, повідомлений рекомендованим листом 133 від 30.05.2022, а ОСОБА_2 - рекомендованим листом 117 від 30.05.2022.

На засіданні правління об`єднання 16.06.2022 предметом розгляду були питання щодо зміни керівництва правління та вчинення дій щодо такої зміни.

За результатами засідання правління об`єднання, зокрема, вирішило припинити повноваження голови правління ОСОБА_1 з 17.06.2022 та обрати головою правління ОСОБА_3 з 18.06.2022.

21.06.2022 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мішина О.М. вчинила у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію за №003031327 щодо зміни до відомостей про юридичну особу, а саме зміна керівника.

Поряд з цим, позивач вважає, що було порушено порядок інформування членів правління та осіб, присутність яких передбачена договорами та іншими документами, про засідання правління. На засіданні голова правління ОСОБА_1 та член правління ОСОБА_2 були відсутні, про проведення цього засідання та порядок денний проінформовані не були. Позивач вказує, що його не повідомлено про прийняті рішення.

Оскільки голова правління несе відповідальність за діяльність об`єднання, його документи щодо фінансово-господарської діяльності, печатки, майно повинно бути передано новому голові та бути оформлено відповідним актом. Проте, жодного акту щодо такої передачі складено не було та у вищезазначеному протоколі правління цю процедуру не визначено. Ревізійна комісія перевірку діяльності не проводила, голові правління можливість звітувати про результати діяльності та виконання кошторису за 2021 рік, як це передбачено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", надано не було.

Отже, на переконання позивача, оспорюваними рішеннями правління порушені його права на участь в управлінні об`єднанням та порядок інформування членів правління про засідання.

Відповідач заперечив проти позову та зазначив, що 30.05.2022 всім членам правління рекомендованим листом були надіслані письмові повідомлення (запрошення) про проведення 16.06.2022 засідання правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова". При відправці повідомлення на ім`я позивача на конверті було зазначено його мобільний телефон, що свідчить про те, що позивач міг отримати повідомлення про надходження на його ім`я листа. Так само було направлено листа і на ім`я ОСОБА_2 . На підтвердження надсилання відповідних повідомлень відповідачем надано до матеріалів справи копії фіскальних чеків від 30.05.2022. Отже, за твердженням відповідача, ним була дотримана процедура скликання та проведення засідання правління.

Також, 18.06.2022 новообраний голова правління та інші члени правління прибули за зареєстрованою адресою проживання позивача з метою вручення йому прийнятого оскаржуваного рішення під розписку, однак позивач відмовився ознайомлюватися з оскаржуваним рішенням та проставити підпис про ознайомлення, про що складено відповідний акт. Відповідач також надав до матеріалів справи диск з відеозаписом, який підтверджує, що позивач відмовився від ознайомлення з оскаржуваним рішенням.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мішина О.М. у своїх поясненнях зазначила, що 21.06.2022 за №003031327 на підставі заяви щодо державної реєстрації юридичної особи нею проведено реєстраційну дію "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу" щодо Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" стосовно: зміни керівника; зміни фізичних осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; зміни інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. При цьому, ОСОБА_3 подав всі необхідні для вказаної реєстраційної дії документи, визначені в ч. 4 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання недійсними рішень правління, судом першої інстанції встановлено факт порушення відповідачем прав позивача внаслідок проведення засідання правління.

Зокрема, місцевий господарський суд вказав на те, що надані відповідачем фіскальні чеки від 30.05.2022, як докази повідомлення позивача при скликання засідання правління, свідчать тільки про надсилання певної кореспонденції, однак не дають можливість ідентифікувати предмет поштового відправлення. Натомість, належним доказом поштового відправлення є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Крім того, відповідачем на надано самого тексту повідомлення про скликання засідання правління, у якому зазначено, з чиєї ініціативи скликалося засідання, місце і час його проведення та проект порядку денного.

За таких обставин суд дійшов висновку про недотримання відповідачем порядку скликання зборів правління, внаслідок чого не було забезпечено той порядок діяльності правління, як статутного органу, що є предметом регулювання статуту об`єднання, до положень якого відсилає Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". При цьому, достатність голосів на засіданні правління для кворуму та прийняття рішень не нівелює наведені вище порушення, оскільки члена правління було позбавлено права належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на засіданні, повноцінно взяти участь у їх обговоренні та у процедурний спосіб впливати на прийняті рішення.

Поряд з цим, судом відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.

На переконання місцевого господарського суду, скасування реєстраційної дії може мати місце у випадку невідповідності вчиненої дії законодавству у сфері державної реєстрації і доведення цих обставин покладається на позивача. Позивач не навів обставин щодо недодержання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мішиною О.М. порядку вчинення оспорюваної реєстраційної дії. За відсутності обставин невідповідності вчиненої дії законодавству у сфері державної реєстрації вимога про скасування такої дії задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про поновлення позивача на посаді голови правління, судом зазначено, що така вимога пов`язана з відновленням трудових прав ОСОБА_1 . Водночас, п. 5 ч. 1 ст. 20 ГПК України, відносячи до юрисдикції господарських судів спори, що виникають з корпоративних відносин, виокремлює з цієї категорії трудові спори. В даному випадку має місце порушення прав позивача щодо управління об`єднанням, і ці права не є трудовими, а тому не можуть бути захищені шляхом поновлення позивача на посаді, що є підставою для відмови у задоволенні вказаної вимоги.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду в частині наявності підстав для задоволення позовної вимоги про визнання незаконним рішення правління про припинення повноважень та відкликання позивача з посади голови правління та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ст. 385 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є особою, яка здійснює свою діяльність на підставі статуту, вимоги до змісту якого наведені у ст. 7 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Цією нормою передбачено, що статут може містити також інші положення, що є істотними для діяльності об`єднання та не суперечать вимогам законодавства.

Статут як регулятивний акт, визначає обсяг правил, що регулюють правовий стан об`єднання, відносини, пов`язані з внутрішнім управлінням, стосунки з третіми особами та інше. З огляду на це дотримання статутних процедур та правил є обов`язковим для об`єднання, його органів управління та співвласників.

До статутних органів управління, тобто тих, діяльність та компетенція яких повинна бути врегульована статутом об`єднання, Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" відносить загальні збори співвласників, правління, ревізійну комісію об`єднання (ст. 10). Вищим органом управління об`єднання є загальні збори (абз. 2 ст. 10). Для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом (абз. 28 ст. 10). Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам (абз. 29 ст. 10). Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами (абз. 30 ст. 10).

Отже, кількісний склад, строки обрання, порядок діяльності правління, як статутного органу, є предметом регулювання статуту об`єднання, який затверджують загальні збори, до положень якого відсилає Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Відповідно до п. 15 статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" засідання правління проводяться не менше як один раз на три місяці, якщо інше не визначено рішенням загальних зборів. Кожен член правління має на засіданні правління один голос та не має передоручати своє право брати участь у засіданнях та голосувати іншим особам. Засідання правління скликається його головою або не менш як третиною правління. Веде засідання правління голова правління, а в разі відсутності голови - заступник. У разі відсутності голови правління та його заступника, засідання правління веде один із членів правління, обраний головуючим простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів правління. Рішення правління викладаються у протоколі засідання правління із зазначенням кожним з членів правління результату свого голосування ("за" або "проти"), засвідченого власноручним підписом.

З огляду на це, участь члена правління в засіданні правління пов`язана з інформуванням останнього (в залежності від процедури скликання головою або не менш як третиною правління) про таке засідання. Обізнаність члена правління про засідання правління одночасно створює як передумови для виконання ним свого обов`язку щодо участі у засіданні, так і передумови для реалізації своїх прав щодо формування порядку засідання, висловлювання з приводу обговорюваних питань та голосування.

Як наслідок, неповідомлення члена правління про засідання правління, внаслідок якого він не зміг взяти участь у засіданні, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, навести свої аргументи, свідчить як про порушення прав такого члена правління, а також визначеного статутом обов`язку організатора скликати засідання, що полягає в доведені до всіх членів правління інформації про дату, час, місце засідання, його порядок денний. Натомість, своєчасне і належне повідомлення члена правління про скликання засідання правління, що містить вичерпну інформацію щодо такого засідання, є важливим для формування волі при прийнятті ним рішень, забезпечує кожному з членів правління належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на засіданні, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні.

Виходячи з приписів ст. 74 ГПК України, обов`язок доказування належного повідомлення члена правління об`єднання про дату, час та місце проведення засідання правління та їх порядок денний покладається саме на відповідача як на особу, яка посилається на існування такої обставини.

При цьому, ані статут відповідача, ані положення закону окремо не врегульовують способу повідомлення члена правління про засідання.

Поряд з цим, апеляційний суд вказує на те, що відсутність у статуті або законі строків та порядку повідомлення про проведення засідання правління об`єднання (шляхом визначення певного способу повідомлення) не нівелює наявність у ініціюючого засідання правління суб`єкта обов`язку завчасно повідомити члена правління про скликання/проведення засідання взагалі у будь-який можливий спосіб та строк, що є важливим для формування волі при прийнятті рішень правлінням, аби кожен з його членів міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на засіданні, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні.

Обраний особою, яка скликає засідання правління, спосіб повідомлення про його проведення повинен забезпечити реальне персональне повідомлення кожного члена правління.

З огляду на викладене, надані докази такого повідомлення перш за все слід оцінювати за критерієм вірогідності (ст. 79 ГПК України).

Так, обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Такий підхід також узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж.К. та інші проти Швеції" суд наголосив, що у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту. Скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України", в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

З урахуванням наведеного, оцінюючи надані сторонами докази, суд застосовує поряд зі ст. 79 ГПК України стандарт "balance of probabilities" ("баланс ймовірностей"), за яким факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції в тій частині, що надані відповідачем фіскальні чеки від 30.05.2022 як докази повідомлення позивача при скликання засідання правління, свідчать лише про надсилання певної письмової кореспонденції, однак не дають можливість ідентифікувати предмет поштового відправлення.

Підтвердження отримання рекомендованого листа, яким, відповідно до протоколу від 16.06.2022, було повідомлено позивача, повинно відповідати Правилам надання послуг поштового зв`язку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009.

Пунктом 61 вказаних правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Враховуючи наведене, належним доказом поштового відправлення є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Крім того, відповідачем на надано самого тексту такого повідомлення, у якому зазначається з чиєї ініціативи скликалося засідання правління, місце і час його проведення та проект порядку денного.

Тому виключно фіскальний чек не є тим доказом, що з високою вірогідністю давав би можливість суду стверджувати про повідомлення відповідачем позивача про скликання засідання правління 16.06.2022 і про його порядок денний.

Більш того, наявні в матеріалах справи копії фіскальних чеків є неналежної якості та не дозволяють ідентифікувати необхідні дані для встановлення факту надсилання будь-якої кореспонденції.

Враховуючи викладене, аргументи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, апеляційним судом відхиляються, оскільки відповідачем не спростовано встановленого судом факту неналежного повідомлення позивача про засідання правління.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недотримання відповідачем порядку скликання оспорюваних зборів правління, внаслідок чого не було забезпечено той порядок діяльності правління, як статутного органу, що є предметом регулювання статуту об`єднання, до положень якого відсилає закон.

При цьому, достатність голосів на засіданні правління для наявності кворуму та прийняття рішень не нівелює наведені вище порушення, оскільки позивача було позбавлено права належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на засіданні, повноцінно взяти участь у їх обговоренні та у процедурний спосіб впливати на прийняті рішення.

З огляду на встановлені обставини справи, вимога про визнання недійсними рішень правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" від 16.06.2022 в частині припинення повноважень та відкликання з посади голови правління ОСОБА_1 , оформлених протоколом №16/06/2022 від 16.06.2022, підлягає задоволенню.

Отже, оскаржуване рішення суду в частині задоволення позовної вимоги про визнання недійсним рішення правління є обґрунтованим та таким, що ухвалено з повним та всебічним дослідженням обставин справи.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про скасування реєстраційної дії та поновлення позивача на посаді голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" та вважає, що у даному випадку наявні підстави для застосування ч. 4 ст. 269 ГПК України та перегляду справи не лише у межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, оскільки місцевим господарським судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

З приводу заявленої позивачем позовної вимоги про скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії щодо Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова", проведеної приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мішиною О.М. 21.06.2022 за №003031327, слід зазначити наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Частиною 1 ст. 7 вищевказаного закону (туту і надалі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу-підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено спростовану презумпцію відомостей, внесених до ЄДР. Такий висновок зроблено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №813/6286/15, 06.02.2019 у справі №462/2646/17, 19.06.2021 у справі №826/5806/17 та 17.06.2020 у справі №826/10249/18.

Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі:

1) документів, що подаються заявником для державної реєстрації;

2) судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію;

3) рішень, прийнятих за результатами оскарження в адміністративному порядку відповідно до ст. 34 цього закону.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.09.2018 у справі №904/5857/17, особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до Єдиного державного реєстру недостовірних відомостей може вимагати їх захисту через корегування відомостей Єдиного державного реєстру та відображенні в Єдиному державному реєстрі відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення та захист її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі (п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

У такому випадку, якщо суд встановить, що суб`єкт державної реєстрації вчинив запис в Єдиному державному реєстрі за зверненням належного заявника, на підставі всіх необхідних для реєстрації документів відповідно до закону та відсутності встановлених законом підстав для відмови в державній реєстрації, це не є перешкодою для скасування в судовому порядку недостовірного запису в Єдиному державному реєстрі, наявність якого порушує корпоративні права чи законні інтереси позивача.

У постанові від 15.01.2020 у справі №910/3648/19 Верховний Суд виклав правову позицію, відповідно до якої вимога щодо скасування дії з внесення в Єдиний держаний реєстр відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту у ефективний спосіб. Отже, вимога про скасування реєстраційної дії щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу є наслідком порушення вимог законодавства у зв`язку із прийняттям спірних рішень загальними зборами учасників відповідача, тому є зверненою до відповідача похідною вимогою від вимоги про недійсність вказаних рішень загальних зборів.

Таким чином, враховуючи, що на підставі рішення правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова", оформленого протоколом №16/06/2022 від 16.06.2022, було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мішиною О.М. 21.06.2022 за №003031327, вказана реєстраційна дія підлягає скасуванню.

Тому, в наведеній частині позов підлягає задоволенню, а судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та не враховано правову позицію Верховного Суду зі спірного питання.

Щодо позовної вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова", колегія суддів звертає увагу на наступне.

У постанові від 10.09.2019 у справі №921/36/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі №667/1/16 зазначено, що припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання з ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у ст. 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

До юрисдикції господарського суду належать спори, у яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за ч. 3 ст. 99 ЦК України, п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення). Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.10.2020 у справі №683/351/16-ц.

Позивач безумовно є носієм корпоративних прав об`єднання, а тому спір в частині поновлення його на посаді голови правління належить до юрисдикції господарського суду.

Таким чином, враховуючи, що спір в частині вказаної вимоги належить до юрисдикції господарського суду і така вимога є похідною від вимоги про визнання недійсним рішення правління про припинення повноважень та відкликання позивача з посади голови правління, яка задоволена судом, вимога ОСОБА_1 про поновлення його на посаді голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" є правомірною і такою, що також підлягає задоволенню.

Отже помилковими та такими, що зроблені з порушенням норм процесуального права, є висновки суду першої інстанції в тій частині, що вимога про поновлення позивача на посаді голови правління пов`язана з відновленням трудових прав останнього. Тому, в наведеній частині позов також підлягає задоволенню.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76 та 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як передбачено ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних обставин, апеляційний суд, спираючись на повноваження, визначені ч. 4 ст. 269 ГПК України, вказує на те, що місцевим господарським судом під час ухвалення оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи усе вищенаведене, рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 у справі №910/6009/22 підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування реєстраційної дії та поновлення на посаді та ухвалення в наведеній частині нового рішення про задоволення позову.

При цьому, як встановлено вище, оскільки доводи скаржника колегією суддів визнано необґрунтованими, апеляційна скарга Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова".

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 у справі №910/6009/22 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування реєстраційної дії та поновлення на посаді і ухвалити в наведеній частині нове рішення про задоволення позову.

3. Скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію щодо Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова", проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мішиною Олександрою Миколаївною 21.06.2022 за №003031327.

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді голови правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова".

5. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 30.03.2023 у справі №910/6009/22 залишити без змін.

6. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова" (03164, м. Київ, вул. Генерала Наумова, буд. 66, ідентифікаційний код 39526120) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві),00 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

7. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Генерала Наумова".

8. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.10.2023.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов