ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2023м. ХарківСправа № 922/3927/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

при секретарі судового засідання Погореловій О.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Ізюмської міської ради (64309, м. Харків, пл. Центральна, 1) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради (64309, м. Ізюм, вул. Покровська)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма-Земля" (64309, Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, будинок 18)
про стягнення коштів, розірвання договору та виселення
за участю представників:

позивача - Кисельової Н.С.;

відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Ізюмська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма-Земля", в якій просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма-Земля" на користь Ізюмської міської ради, заборгованість з орендної плати за Договором оренди майна, що належить до комунальної власності від 13.02.2009, зареєстрованого в реєстрі за № 438 у розмірі 44'139,98 грн;

- розірвати Договір оренди майна, що належить до комунальної власності від 13.02.2009, укладений між Територіальною громадою міста Ізюм в особі міської ради, , від імені якої діє начальник Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради, ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма-Земля", , в особі директора Жеребцова Євгена Сергійовича, який посвідчено приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 438;

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма-Земля", , з займаних нежитлових приміщень загальною площею 70,9 кв.м, що складає 29/1000 ч, а саме: № 9 площею 6,1 кв.м, приміщення № 12 площею 2,0 кв.м, № 2 площею 16,8 кв.м, № 1 площею 28,4 кв.м, № XXV площею 2,9 кв.м, № 24 площею 1,4 кв.м, № 23 площею 13,3 кв.м, розміщені за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, 18, та передати приміщення Управлінню житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради (, місце знаходження: 64309, Харківська область, м. Ізюм, вул. Покровська, 32).

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу № 922/3927/23 до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 залучено до участі у справі № 922/3927/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради.

Протокольною ухвалою від 11.10.2023 року підготовче засідання було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 23 жовтня 2023 року о 14:00.

Представник позивача у судовому засіданні 23.10.2023 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 23.10.2023 не з`явився, відзив на позов не надав. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.09.2023 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 64309 Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, будинок 18.

Але судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "інші причини".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/3927/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд установив такі обставини.

13.02.2009 між Територіальною громадою міста Ізюм в особі міської ради (Орендодавець, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма-Земля" (Орендар, Відповідач) укладено договір оренди майна, що належить до комунальної власності (надалі - Договір), який посвідчено приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С.І. та зареєстровано в реєстрі за № 438.

Відповідно до п 1.1. Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 70,9 кв.м, що складає 29/1000 ч., а саме: № 9 площею 6,1 кв.м, приміщення № 12 площею 2,0 кв.м, № 2 площею 16,8 кв.м, № 1 площею 28,4 кв.м, № XXV площею 2,9 кв.м, № 24 площею 1,4 кв.м, № 23 площею 13,3 кв.м, розміщені за адресою: м. Ізюм Харківської області, вул. Соборна, 18, що знаходиться на балансі житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства. Майно передається в оренду з метою використання під офіс.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, рішення 5 сесії Ізюмської міської ради 5 скликання № 0223 від 28 вересня 2006 року, і становить без ПДВ 1375,55 грн (одна тисяча триста сімдесят п`ять гривень 55 коп.) за базовий місяць, яка Індексується кожен місяць на індекс інфляції.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що орендна плата перераховується до місцевого бюджету у розмірі 100% до 15 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 5.2., п. 5.6. Договору Орендар зобов`язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату; щокварталу, до 15 числа місяця, наступного за останнім місяцем звітного кварталу, надавати Орендодавцеві інформацію про перерахунок орендної плати (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку).

Пункт 10.1. Договору визначено, що Договір укладено строком на двадцять п`ять років, що діє з 13 лютого 2009 року до 13 лютого 2034 року включно.

За актом від 13.02.2009 прийому-передачі нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: м. Ізюм, вул. Соборна, 18, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в орендне користування відповідно до Договору нежитлові приміщення, загальною площею 70, 9 кв.м, розташовані за адресою: м. Ізюм, вул. Соборна, 18.

Позивач зазначає, що Відповідач, порушивши умови п.3.3, п.5.2. Договору своєчасно та у повному обсязі не здійснив оплату орендних платежів за лютий 2022 року, січень - червень 2023 року включно, в зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 44'139,98 грн, в тому числі за 23 дня лютого 2022 року - 3685,91 грн, за січень 2023 року - 6610,11 грн; за лютий 2023 року - 6656,38 грн; за березень 2023 року - 6756,23 грн, за квітень 2023 року - 6769,74 грн, за травень 2023 року - 6803,59 грн та за червень 2023 року - 6858,02 грн.

Позивачем на адресу Відповідача за вих. № 749-ВС від 26.05.2023, № 827- ВС від 15.06.2023, № 1036-ВС від 12.07.2023, направлено претензії № 1, 4, 7 відповідно про сплату заборгованості за оренду майна, що належить до комунальної власності, які залишені Відповідачем без відповіді та задоволення.

З метою реалізації права Орендодавця щодо контролю належного (технічного) стану об`єкта оренди, на адресу Відповідача 21.06.2023 за вих. № 878-ВС та 12.07.2023 за вих. № 1032-ВС направлено лист - вимогу щодо надання доступу комісії з питань оренди об`єктів комунальної власності Ізюмської міської територіальної громади 29 червня 2023 року о 10 годині та 24 липня 2023 року о 12 годині до орендованих нежитлових приміщень.

У зазначені дні Відповідач не забезпечив доступ Позивача до вищезазначеного об`єкта.

Враховуючи те, що невнесення орендної плати Відповідачем складало більш ніж три місяця, беручи до уваги, неналежне невиконання останнім зобов`язань за Договором, 25.07.2023 за вих. № 1126-ВС Позивачем на адресу ТОВ "Фірма-Земля" направлено лист про намір достроково розірвати Договір оренди майна, що належить до комунальної власності від 13.02.2009, який посвідчено приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С.І. та зареєстровано в реєстрі за № 438, та повернення орендованого Майна (нежитлові приміщення, загальною площею 70,9 кв.м, розташовані за адресою: м.Ізюм, вул. Соборна, 18) до Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради. Проте вказаний лист залишений Відповідачем без відповіді.

Такі обставини, на думку Позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст.11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч.1 ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у Позивача та Відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором найму (оренди) комунального майна, який підпадає під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

За приписами ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Приписами частин першої, третьої і п`ятої статті 762 Цивільного кодексу України унормовано, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-IX (з подальшими змінами) орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Суд установив, що Відповідач, порушивши умови п.3.3, п.5.2. Договору своєчасно та у повному обсязі не здійснив оплату орендних платежів за лютий 2022 року, січень - червень 2023 року включно, в зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість на загальну суму 44'139,98 грн, в тому числі за 23 дня лютого 2022 року - 3685,91 грн, за січень 2023 року - 6610,11 грн; за лютий 2023 року - 6656,38 грн; за березень 2023 року - 6756,23 грн, за квітень 2023 року - 6769,74 грн, за травень 2023 року - 6803,59 грн та за червень 2023 року - 6858,02 грн.

Враховуючи, що бездіяльність Відповідача, яка виражається у несплаті цих коштів, суперечить вищевказаним нормам права та Договору, а також те, що в установленому порядку Відповідач обставини, які повідомлені Позивачем, не спростував, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення основного боргу в сумі 44'139,98 грн є обґрунтованим, нормативно та документально доведеним, та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про розірвання Договору, суд зазначає таке.

Пунктом 10.4. Договору визначено, що за ініціативи однієї із сторін цей Договір може бути розірвано рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з пунктом 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" від 29.05.2013 №12 підставою для дострокового розірвання договору оренди може бути істотне порушення договору орендарем. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (стаття 651 Цивільного кодексу України).

Суд погоджується з доводами Позивача про те, що безпідставне невиконання Відповідачем своїх зобов`язань щодо здійснення своєчасної та повної оплати орендних платежів вважається істотним порушенням Договору.

Згідно частини 5 статті 188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається змінений або розірваний з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

З огляду на викладене, позовні вимоги про розірвання договору оренди майна, що належить до комунальної власності від 13.02.2009, укладеного між Територіальною громадою міста Ізюм в особі міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма-Земля" (64309, Харківська область, м. Ізюм, 64309; ), який посвідчено приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 438, визнаються судом обґрунтованими та відповідно підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 2.4. Договору визначено, що у разі припинення цього Договору Майно повертається Орендарем Орендодавцю. Орендар повертає Майно Орендодавцю аналогічно порядку, встановленому при передачі майна Орендарю цим Договором. Майно вважається повернутим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі.

Згідно з п. 2.5. Договору обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на сторону, яка передає Майно іншій стороні Договору.

Пунктом 5.7. Договору передбачено, що Орендар зобов`язаний у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцеві або підприємству, вказаному Орендодавцем, орендоване Майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря

За приписами ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини третьої статті 66 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Як слідує з матеріалів справи, Відповідач у добровільному порядку не передав Позивачу спірні нежитлове приміщення, протилежного суду не доведено.

Враховуючи розірвання Договору, суд констатує, що вимога про виселення Відповідача зі спірного приміщення є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи висновки суду про повне задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору в розмірі 8052 грн на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма-Земля" (64309, Харківська область, м. Ізюм, 64309; ) на користь Ізюмської міської ради (64309, м. Харків, пл. Центральна, 1; ) заборгованість з орендної плати за Договором оренди майна, що належить до комунальної власності від 13.02.2009, зареєстрованого в реєстрі за № 438 у розмірі 44'139,98 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма-Земля" (64309, Харківська область, м. Ізюм, 64309; ) на користь Ізюмської міської ради (64309, м. Харків, пл. Центральна, 1; ) судовий збір у розмірі 8052 грн.

Розірвати Договір оренди майна, що належить до комунальної власності від 13.02.2009, укладений між Територіальною громадою міста Ізюм в особі міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма-Земля" (64309, Харківська область, м. Ізюм, 64309; ), який посвідчено приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Банніковим С.І. та зареєстрований в реєстрі за № 438.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма-Земля" (64309, Харківська область, м. Ізюм, 64309; ) з займаних нежитлових приміщень загальною площею 70,9 кв.м, що складає 29/1000 ч., а саме: № 9 площею 6,1 кв.м, приміщення № 12 площею 2,0 кв.м, № 2 площею 16,8 кв.м, № 1 площею 28,4 кв.м, № XXV площею 2,9 кв.м, № 24 площею 1,4 кв.м, № 23 площею 13,3 кв.м, розміщені за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Соборна, 18, та передати приміщення Управлінню житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради (, місце знаходження: 64309, Харківська область, м. Ізюм, вул. Покровська, 32).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Учасники справи:

Позивач: Ізюмська міська рада (64309, м. Харків, пл. Центральна, 1; );

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма-Земля" (64309, Харківська область, м. Ізюм, 64309; );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Управління житлово-комунального господарства Ізюмської міської ради (64309, м. Ізюм, вул. Покровська, ).

Повний текст рішення складено 24.10.2023.

Суддя І.В. Трофімов