ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

23 жовтня 2023 року Справа № 915/1042/21

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О. В., при секретарі судового засідання Сулеймановій С. М.,

за участю:

представника позивача: - Вишневської Г. В.,

представника Відповідача (заявника): - Грибоноса В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нота Шиппінг» про відстрочення виконання рішення суду у справі № 915/1042/21

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» (, 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пароходна, 28)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Нота Шиппінг» (, 54029, м. Миколаїв, вул. 8-го Березня, 34А, оф. 305)

зацікавлена особа: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (, 54006, м. Миколаїв, вул. Робоча, 1)

про: стягнення заборгованості за договором від 18.06.2018 № 425/КФО на відфрахтування флоту у загальному розмірі 1 451 412,98 грн., розірвання договору від 18.06.2018 №425/КФО на відфрахтування флоту та зобов`язання повернути ліхтер типу ДМ «UDP-DM-2309-УДП»,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2023 у справі №915/1042/21 позов Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» задоволено частково, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Нота Шиппінг» повернути ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» в порт Ізмаїл ліхтер типу ДМ «UDP-DM-2309-УДП», стягнуто з відповідача судовий збір у сумі 2 270,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 22.06.2023, 04.07.2023 судом видані відповідні накази.

Від ТОВ «Нота Шиппінг» (далі відповідач або заявник) надійшла заява (вх. №12643/23), в якій заявник просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2023 у справі № 915/1042/21 в частині зобов`язання ТОВ «Нота Шиппінг» повернути ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» в порт Ізмаїл ліхтер типу ДМ «UDP-DM-2309-УДП» до завершення військового стану та/або скасування заборони на рух плавзасобів, накладений згідно розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 № 15.

Ухвалою суду від 02.10.2023 розгляд заяви призначено на 23.10.2023 та запропоновано стягувачу (позивачу) надати суду письмові пояснення по суті поданої боржником заяви.

ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» (далі позивач або стягував) надало до суду письмові пояснення (вх. № 13641/23 від 16.10.2023), в яких заперечує щодо відстрочки виконання судового рішення на підставі того, що відповідачем не доведено неможливості виконання рішення суду, а саме не підтверджене достеменне місцезнаходження ліхтеру типу ДМ «UDP-DM-2309-УДП» саме у акваторії Миколаївського торгового порту, як і саме в районі заборони руху плавзасобів.

В судове засідання 23.10.2023 з`явився представник відповідача (заявника), представниця позивача (стягувача) приймала участь в режимі відео конференції.

В обґрунтування своєї заяви відповідач вказує на те, що в зв`язку з встановленням військового стану через військову агресію російської федерації проти України, згідно розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 № 15 рух будь яких плавзасобів від першого коліна БДЛК до третього коліна Спаського каналу заборонена. Листом Миколаївського морського порту від 25.09.2023 № 117 повідомлено, що заборона на рух суден до цього часу не знята, про зняття такої заборони буде повідомлено окремо, в тому числі і у засобах масової інформації. Таким чином, існують обставини, що роблять неможливим виконання рішення суду.

Заявник просить відстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2023 у справі № 915/1042/21 в частині зобов`язання ТОВ «Нота Шиппінг» повернути ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» в порт Ізмаїл ліхтер типу ДМ «UDP-DM-2309-УДП» до завершення військового стану та/або скасування заборони на рух плавзасобів, накладений згідно розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 № 15.

Представниця позивача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду, посилаючись на відсутність доказів щодо існування обставин, які ускладнюють або унеможливлюють таке виконання.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані до заяви письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений річним терміном відстрочки чи розстрочки виконання рішення з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Тобто, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 року у справі «Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, тривалість виконання вісім місяців).

Таким чином, при вирішенні питання щодо надання відстрочки виконання судового рішення необхідно з`ясувати, чи є період виконання рішення надмірно тривалим.

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Так, в даному випадку заява про відстрочення виконання рішення суду у даній справі обґрунтована тим, що є заборона на рух плавзасобів акваторією Миколаївського морського порту, накладений згідно розпорядження капітана Миколаївського морського порту від 09.03.2022 № 15.

Разом з тим, заявник просить відстрочити виконання судового рішення до завершення військового стану та/або скасування заборони на рух плавзасобів акваторією Миколаївського морського порту, не зазначаючи конкретний строк такої відстрочки.

При цьому достеменно невідомо, чи відбудеться зняття такої заборони в строк, встановлений положеннями ч. 5 ст. 331 ГПК України, тобто не більше як протягом одного року з дня ухвалення даного рішення.

Оцінивши вказані обставини, проаналізувавши докази, надані відповідачем в обґрунтування своєї позиції, та враховуючи, що відповідачем не зазначено конкретний строк відстрочення виконання судового рішення, суд вважає, що правові підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення відсутні.

Керуючись ст. 232 - 235, 331 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Нота Шиппінг» (вх. №12643/23) про відстрочення виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.03.2023 у справі № 915/1042/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.10.2023.

Суддя О. В. Ткаченко