ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2023 р. Справа№ 357/5940/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Ходаківської І.П.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 11.10.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної казначейської служби України про розподіл судових витрат

за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022

у справі № 357/5940/19 (суддя - Андреїшина І.О.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Лентюгова Андрія Вячеславовича

до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України

третя особа Білоцерківський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

про відшкодування шкоди, заподіяної злочином,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

13.03.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Державної казначейської служби надійшла заява про розподіл судових витрат у справі №357/5940/19, в якій просить суд прийняти до розгляду заяву Казначейства та здійснити розподіл судових витрат у справі №357/5940/19. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лентюгова Андрія Вячеславовича на коритсь Казначейства сплачений судовий збір у розмірі 2881,50 грн.

Узагальнені доводи заперечень проти заяви про розподіл судових витрат

03.10.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли заперечення на клопотання про розподіл судових витрат, відповідно до яких останній зазначає про пропущення заявником 5-ти денного строку, встановленого ч.8 ст. 129 ГПК України ,і причини такого пропуску в клопотанні не зазначаються, тому відповідно, заяву про розподіл судових витрат слід залишити без розгляду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду) заяву Державної казначейської служби України про розподіл судових у справі №357/5940/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 розгляд заяви Державної казначейської служби України про розподіл судових витрат призначено на 25.04.2023.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.04.2023 відкрито касаційне провадження , призначено розгляд касаційної скарги Фізичної особи-підприємця Лентюгова Андрія Вячеславовича на постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 на 04.05.2023, витребувано справу з Господарського суду міста Києва та Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Верховного Суду від 03.08.2023 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Лентюгова Андрія Вячеславовича залишено без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 без змін.

15.09.2023 Державною казначейською службою України на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат у справі №357/5940/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 розгляд клопотання Державної казначейської служби України про розподіл судових витрат призначено на 11.10.2023. Витребувано невідкладно матеріали справи №357/5940/19 у Господарського суду міста Києва.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Учасники апеляційного провадження в судове засідання 11.10.2023 представників не направили, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися належним чином.

Водночас 09.10.2023 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання про розгляд заяви про розподіл судових витрат за відсутності представника останнього.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників учасників апеляційного провадження не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких заяву не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду заяви - відсутні.

Обставини справи

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі № 357/5940/19 Позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця Лентюгова Андрія Вячеславовича 56 485 грн. 62 коп. шкоди та 60 446 грн. 39 коп. інфляційних втрат. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 у справі №357/5940/19 апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі №357/5940/19 - задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі №357/5940/19 - скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю. Матеріали справи №357/5940/19 повернуто до Господарського суду міста Києва.

Як зазначалось колегією суддів вище, 13.03.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Державної казначейської служби надійшла заява про розподіл судових витрат у справі №357/5940/19, в якій просить суд прийняти до розгляду заяву Казначейства та здійснити розподіл судових витрат у справі №357/5940/19. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лентюгова Андрія Вячеславовича на коритсь Казначейства сплачений судовий збір у розмірі 2881,50 грн.

В обґрунтування даної заяви відповідач зазначає, що за подання апеляційної скарги відповідачем сплачено 2881,50 грн. судового збору, проте, у мотивувальній частині постанови Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 не було вирішено питання щодо сплаченого судового збору, у зв`язку із чим заявник просить стягнути 2881,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги з позивача на користь відповідача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок розподілу судових витрат встановлений статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, за змістом частин 1-4 вказаної статті, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Колегією суддів перевірено, що за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі № 357/5940/19 відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 2881,50 грн. відповідно до платіжного доручення №15 від 09.01.2023.

При цьому, як зазналось колегією суддів вище постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2023 у справі №357/5940/19 апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі №357/5940/19 - задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.2022 у справі №357/5940/19 - скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 129 ГПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У контексті вищевикладеного колегія суддів зазначає, що відповідно до п.6 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у тому числі апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладені норми, а також те, що предметом спору у даній справі є відшкодування шкоди, заподіяної злочином, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для застосування в даному випадку ч. 3 ст. 129 ГПК України, у зв`язку із чим судовий збір, сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги в розмірі 2881,50 грн. (платіжне доручення №15 від 09.01.20230), компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

З огляду на викладене, заява Державної казначейської служби України про розподіл судових витрат у справі №357/5940/19 про розподіл судових витрат щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Державної казначейської служби України про розподіл судових витрат у справі №357/5940/19 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул.. Бастіонна, буд. 6, ) 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн. 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

3. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали справи № 357/5940/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 23.10.2023.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

І.П. Ходаківська