ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023м. ДніпроСправа № 904/3866/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П. при секретарі судового засідання Скородумовій Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕГАЛ ФОРС" РІ ГРУП", 08131, Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Лесі Українки, будинок 26, офіс 117,

до Публічного акціонерного товариства "Промислово-виробниче підприємство "КРИВБАСВИБУХПРОМ", 50005, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Каховська, будинок 40,

про стягнення заборгованості

Представники сторін:

від позивача: Сиротюк Роман Валерійович

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕГАЛ ФОРС" РІ ГРУП" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Промислово-виробниче підприємство "КРИВБАСВИБУХПРОМ" про стягнення заборгованості в розмірі 173 479,20 грн., пені подвійна ставка НБУ 59 681,26 грн., 3% річних у розмірі 3 580,88 грн., інфляційних втрат у розмірі 9 213,95 грн., судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3 689,33 грн., а також витрати за професійну правничу допомогу в розмірі 50 000,00грн.

Також позивач в позовній заяві просить суд зазначити в рішенні суду, що органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати штрафних санкцій відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу і стягнути отриману суму пені, процентів та інфляційних збитків з Публічне акціонерне товариство «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром» (ідентифікаційний код 00190934, адреса реєстрації: 50005, м. Кривий Ріг, вул. Каховська, буд. 40) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕГАЛ ФОРС» РІ ГРУП» (ідентифікаційний код 42703986, адреса реєстрації: 08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., село Софіївська Борщагівка, буд. 26, кв. 117).

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору № 23 з спеціалізованою фірмою на надання послуг з охорони від 24.01.2022р. в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 18.07.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.08.2023р.

Відповідач не скористався своїм правом, не направив до суду відзив на позовну заяву. Направлена за його місцезнаходженням, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ухвала суду від 18.07.2023р. була отримана відповідачем 17.08.2023р., про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення (а.с.52)

Ухвалою суду від 17.08.2023р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, до 18.10.2023р., відкладено підготовче засідання по справі на 28.09.2023р.

Ухвалою суду від 28.09.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.10.2023 о 15:00год.

В судове засідання, 19.10.2023р., з`явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про місце, день та час судового засідання були належним чином повідомлені, причини неявки суду не відомі.

В судовому засіданні, 19.10.2023р., оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.01.2022р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Легал Форс" Рі Груп" (надалі - виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Промислово-виробниче підприємство "Кривбасвибухпром" (надалі - замовник) був укладений Договір № 23 з спеціалізованою фірмою на надання послуг з охорони.

Відповідно до п.1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, замовник доручає, а виконавець зобов`язується за плату надавати послуги з охорони території замовника, об`єктів та іншого майна, яке знаходиться на визначеній території замовника, що вказані у Дислокації об`єктів охорони (додаток № 1 до договору, далі - дислокація) шляхом виконання заходів з фізичної охорони.

Територія замовника, що охороняються за даним Договором, розташована за адресами вказаними в Дислокації (Додаток №1 до Договору), що є невід`ємною частиною даного Договору (пункт 1.2. Договору).

Відповідно до п.п."а" п.3.2. договору, виконавець має право у випадку, якщо замовник прострочив оплату понад строк встановлений п.6.2. даного договору більш ніж на 1 календарний місяць, відмовитися від виконання своїх зобов`язань зазначених в договорі в односторонньому порядку, про що письмово повідомляє замовника за 30 календарних днів до моменту припинення надання послуг.

У разі порушення передбаченого п.6.2. строку оплати за умовою виконання п.6.3. договору, вартості наданих виконавцем послуг, замовник зобов`язаний виплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. (п.4.2.5. договору)

Вартість однієї людино/години послуг, що доручаються виконавцю, складає: 43,00грн. без урахування ПДВ, 51,60грн. з урахування ПДВ. На суму вартості послуг нараховується ПДВ згідно з законодавством України. (п.6.1. договору)

Оплата за надані виконавцем охоронні послуги, відповідно до визначених тарифів та кількості годин охорони визначається згідно дислокації (додаток № 1 до договору) та здійснюється з відстрочкою платежу на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт на підставі рахунку-фактури, наданого виконавцем. (п.6.2. договору)

Оплата за виконані роботи можлива лише після підтвердження створення електронної податкової накладної та реєстрації її в єдиному реєстрі податкових накладних. У разі неналежного виконання договірних зобов`язань щодо реєстрації електронних податкових накладних. Виконавець зобов`язаний сплатити замовнику штраф у розмірі 20 % від суми наданих послуг. (п.6.3. договору)

Акт виконаних робіт підписується сторонами в кінці кожного календарного місяця не пізніше 15-00 годин останнього робочого дня місяця, а також по закінченні терміну дії договору. Виконавець зобов`язаний підписати і направити акт виконаних робіт в адресу замовником. В разі не підписання акту виконаних робіт і не напряму вмотивованої відмови в термін 7 (сім) робочих днів акти вважаються підписаними, та надані послуги прийнятими без зауважень і підлягають оплаті замовником. (п.6.4. договору)

Даний Договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (пункт 7.1 Договору).

Строк дії даного Договору встановлюється з 8-00 год. 29 січня 2022 по 08-00 год. 29 січня 2023 включно (пункт 7.2 Договору).

Закінчення строку даного Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії даного Договору (пункт 7.3 Договору).

На виконання умов Договору позивачем були надані відповідачу послуги з охорони об`єктів на загальну суму 634 680,00грн., з яких заявлено до стягнення суму в розмірі 173 479,20грн., а саме, за актами надання послуг № 84 від 01.09.2022р. на суму 6 811,20грн., в тому числі 1 135,20грн. та № 92 від 30.09.2022р. на суму 166 668,00грн.

В матеріалах справи містяться копії рахунків на оплату від 01.09.2022 № 93 на загальну суму 6 811,20грн., в тому числі ПДВ - 1 135,20грн. та від 30.09.2022 № 101 на загальну суму 166 668,00грн..

Позивачем на адресу відповідача 12.10.2022р. були направлені вказані вище акти надання послуг та рахунки на оплату, про що свідчать накладна № 075 та опис вкладення. (а.с.21)

11.10.2022р. позивач на адресу відповідача направив претензію про сплату заборгованості в сумі 808 159,20грн. та попереджає про звернення до суду у разі невиконання вимог даної претензії, яка була залишена відповідачем без відповіді. (а.с.22-24)

Станом на сьогоднішній день заборгованість за № 23 з спеціалізованою фірмою на надання послуг з охорони від 24.01.2022р. складає 173 479,20грн., яка підлягає до стягненню і підтверджується матеріалами справи.

Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

Щодо стягнення 3% річних за період з 01.10.2022р. по 06.07.2023р. в сумі 3 580,88грн. та інфляційних втрат за жовтень 2022р. в розмірі 9 213,95грн. , суд зазначає наступне.

Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614, 617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних за період з 01.10.2022р. по 06.07.2023р. та інфляційних втрат за жовтень 2022р. заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а саме, по стягненню 3% річних за період з 01.10.2022р. по 06.07.2023р. в сумі 3 580,88грн. та інфляційних втрат за жовтень 2022р. в розмірі 9 213,95грн.

Щодо нарахування пені в сумі 59 681,26грн. за період з 01.10.2022р. по 30.10.2022р., суд зазначає наступне.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської ' діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, відповідно до п.4.2.5. договору, у разі порушення передбаченого п.6.2. строку оплати за умовою виконання п.6.3. договору, вартості наданих виконавцем послуг, замовник зобов`язаний виплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення пені заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши розрахунок позивача, суд приходить до висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню, а саме, по стягненню пені в період з 01.10.2022р. по 30.10.2022р. в сумі 59 681,26грн.

Щодо вимоги про зазначення в рішенні суду, що органу (особі) що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати штрафні санкції відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України до моменту виконання цього рішення в частині основного боргу та стягнути отриману суму пені, процентів та інфляційних збитків з відповідача на користь позивача, суд зазначає наступне.

Частиною 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Правовий аналіз наведеної вище норми чинного законодавства свідчить про те, що остання передбачає право, а не обов`язок суду зазначити про нарахування відсотків або пені у рішенні про стягнення боргу.

Отже, враховуючи обставини справи суд не вбачає підстав для застосування приписів частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах України здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 23 з спеціалізованою фірмою на надання послуг з охорони від 24.01.2022р. в розмірі 173 479,20грн., 3% річних за період з 01.10.2022р. по 06.07.2023р. в сумі 3 580,88грн., інфляційні втрати за жовтень 2022р. в розмірі 9 213,95грн. та пеня в період з 01.10.2022р. по 30.10.2022р. в сумі 59 681,26грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 3 689,33грн.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Промислово-виробниче підприємство "КРИВБАСВИБУХПРОМ", 50005, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Каховська, будинок 40, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕГАЛ ФОРС" РІ ГРУП", 08131, Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Лесі Українки, будинок 26, офіс 117, заборгованість в розмірі 173 479,20 грн., пеню в розмірі 59 681,26 грн., 3 % річних у розмірі 3 580,88грн., інфляційні втрати в розмірі 9 213,95 грн. та судовий збір в розмірі 3 689,33грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.10.2023р.

Суддя С.П. Панна