ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" жовтня 2023 р. Справа № 911/2132/23

за заявою боржника ОСОБА_1 , Київська область, Бородянський район

с. Шибене (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Лопатін А.В.

за участю секретаря судового засідання Єрьоміч О.А.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 із заявою від 14.07.2023 р. б/н (вх. № 1252, 14.07.2023 р.) про відкриття справи про її неплатоспроможність.

Зазначену заяву, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2023 р. передано до розгляду судді Лопатіну А.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.08.2023 р. відкрито провадження у справі № 911/2132/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 121 Кодексу України з процедур банкрутства; введено процедуру реструктуризації боргів боржника ОСОБА_1 та призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну; вжито заходи для забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони ОСОБА_1 відчужувати майно; зобов`язано керуючого реструктуризацією щомісячно звітувати суду про виконану ним роботу в процедурі реструктуризації боргів боржника; зобов`язано керуючого реструктуризацією надати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів в строк до 15.09.2023 р.; зобов`язано керуючого реструктуризацією надати суду відомості за результатами виявлення та опису майна боржника (проведення інвентаризації), а також визначення його вартості в строк до 02.10.2023 р.; зобов`язано керуючого реструктуризацією підготувати та надати суду, кредиторам і боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника в строк до 02.10.2023 р.; зобов`язано керуючого реструктуризацією підготувати та надати суду план реструктуризації боргів боржника в строк до 02.10.2023 р.; попереднє засідання господарського суду призначено на 27.09.2023 р.

Здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 у порядку визначеному ч. 9 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства (дата оприлюднення 04.08.2023 р.; № публікації 71134).

21.08.2023 р. до суду від АТ "Креді Агріколь Банк" надійшла кредиторська заява з вимогами до боржника на суму 265734,17 грн.

28.08.2023 р. через систему "Електронний суд" від АТ "Перший український міжнародний банк" надійшла кредиторська заява з вимогами до боржника на суму 76752,37 грн.

Ухвалою господарського суду від 31.08.2023 р. розгляд кредиторських вимог АТ "Креді Агріколь Банк" та кредиторських вимог АТ "Перший український міжнародний банк" призначено на 27.09.2023 р.

05.09.2023 р. на поштову адресу суду від представника АТ "Райффайзен Банк" надійшла заява про розгляд справи без участі останнього.

05.09.2023 р. на офіційну електронну адресу суду від керуючого реструктуризацією боргів боржника надійшла заява про надання дозволу на залучення спеціаліста.

05.09.2023 р. через систему "Електронний суд" від АТ "Сенс Банк" надійшла кредиторська заява з вимогами до боржника.

Ухвалою господарського суду від 19.09.2023 р. розгляд кредиторський вимог АТ "Сенс Банк" та розгляд заяви керуючого реструктуризацією боргів боржника про надання дозволу на залучення спеціаліста призначено на 27.09.2023 р.

26.09.2023 р. на офіційну електронну адресу суду від представника АТ "Креді Агріколь Банк" надійшли письмові пояснення.

26.09.2023 р. через систему "Електронний суд" представником АТ "Перший український міжнародний банк" подано клопотання про розгляд справи без участі останнього.

26.09.2023 р. на офіційну електронну адресу суду від керуючого реструктуризацією боргів боржника надійшла заява про надання дозволу для залучення спеціаліста та акт опису майна боржника.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.09.2023 р. розгляд кредиторських вимог АТ "Сенс Банк", розгляд кредиторських вимог АТ "Креді Агріколь Банк", розгляд кредиторських вимог АТ "Перший український міжнародний банк", розгляд заяви керуючого реструктуризацією боргів боржника від 05.09.2023 р. № 02-165/1876 про надання дозволу на залучення спеціаліста та попереднє засідання суду відкладено, розгляд заяви керуючого реструктуризацією боргів боржника від 26.09.2023 р. № 02-165/2040 про надання дозволу на залучення спеціаліста призначено на 11.10.2023 р.

02.10.2023 р. до суду від керуючого реструктуризацією боргів боржника ОСОБА_2 надійшов для долучення до матеріалів справи план реструктуризації боргів ОСОБА_1 .

В судове засідання з`явився лише уповноважений представник АТ "Креді Агріколь Банк", належним чином повідомлені про місце і дату судового засідання АТ "Перший український міжнародний банк", АТ "Сенс Банк" та боржник у судове засідання своїх представників не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Керуючий реструктуризацією боргів боржника Белінська Наталія Олександрівна не приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з технічних причин, водночас, судом враховано, що відповідно до частини четвертої ст. 197 ГПК України, пункту 5 розділу І Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи.

Судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

В силу вимог частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Зважаючи на те, що неявка представників заявників кредиторських заяв, боржника та керуючого реструктуризацією боргів боржника, не перешкоджає в даному випадку розгляду справи, так як її матеріалів достатньо для проведення попереднього засідання суду, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності вказаних учасників судового процесу.

Заслухавши присутнього представника АТ "Креді Агріколь Банк", розглянувши матеріали, проаналізувавши докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд

встановив:

Відповідно до п. 1 частини першої статті 120 Кодексу України з процедур банкрутства (далі-Кодекс) з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника: пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом;

Згідно із положеннями частин першої, другої та третьої статті 122 Кодексу подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб. Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Керуючий реструктуризацією не пізніше ніж за 10 днів до дня попереднього засідання суду зобов`язаний направити суду, кредиторам та боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника.

Частиною першою статті 45 Кодексу визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Адміністратор за випуском облігацій, який діє як конкурсний кредитор, подає заяву з вимогами до боржника з урахуванням вимог статті 93-1 цього Кодексу. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2023 р., у відповідності до приписів частини шостої статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом (№ публікації 71133).

У встановлений частиною першою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства 30 динний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі до суду з вимогами до боржника звернулись: АТ "Креді Агріколь Банк" на суму 265734,17 грн.; АТ "ПУМБ" на суму 76752,37 грн.

З пропущенням встановленого Кодексом строку до суду з кредиторською заявою з вимогами до боржника звернулося АТ "Сенс Банк" на суму 275262,28 грн.

Розглянувши наведені кредиторські заяви з вимогами до боржника ОСОБА_1 , суд зазначає таке:

1. Кредиторські вимоги АТ "Креді Агріколь Банк" на суму 265734,17 грн., подано з посиланням на неналежне виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором від 12.05.2021 р. № 2/4114393, у зв`язку з чим, як заявляє банк, у боржника наявні наступні зобов`язання: 114883,98 грн. строкова заборгованість; 35698,78 грн. прострочена заборгованість; 4000,00 грн. комісія; 1003,89 грн. нараховані відсотки; 30147,52 грн. прострочені відсотки; 80000,00 грн. прострочена комісія.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 12.05.2021 р. № 2/4114393, укладеного між наведеним банком і боржником, як позичальником, банк надає позичальнику кредит в сумі 160000,00 грн. з 12.05.2021 р. до 11.05.2027 р. (включно). Позичальник сплачує платежі - погашення заборгованості за цим договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту (додаток № 1 до договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору кредит надається позичальнику на споживчі потреби.

Згідно з п. 1.4. договору за користування кредитом Позичальник сплачує:

1.4.1. Процентну винагороду (надалі - проценти): щомісячно, у розмірі 12.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня

списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення

заборгованості за договором.

1.4.2. Комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі - комісія):

щомісячно, в розмірі 2.50% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах,

надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

1.4.3. Протягом строку дії договору розмір процентів та комісії залишається незмінним, крім випадків внесення змін до договору за згодою сторін в порядку, визначеному п. 4.8 договору.

Банком належним чином виконано свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, надано позичальнику кредит на споживчі потреби в сумі 160000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 12.05.2021 р. № 36646495-1.

За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами другою, третьою статті 215 ЦК України визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України. Зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

У рішенні від 03 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України роз`яснив порядок набрання чинності Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами. Зокрема зазначається, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило Lex posterior derogat priori "наступний закон скасовує попередній".

Таким чином, єдиний орган конституційної юрисдикції фактично передбачив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Отже, залежно від порядку набрання чинності нормативно-правового акта, може бути застосовано декілька способів його дії у часі. Зокрема, як зазначено у пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема: негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Перша форма застосовується у разі, якщо нормативно-правовий акт прийнято на момент виникнення правовідносин та він залишається чинним на час, коли правовідношення припинило своє існування. У випадку, якщо у новоприйнятому нормативно-правовому акті визначено особливий порядок набрання ним чинності, у тому числі визначено перехідний період, під час якого залишаються чинними окремі норми скасованого ним нормативно-правового акта, застосовується ультраактивна форма.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування") кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування") до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування") продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливими, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку з чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України "Про захист прав споживачів", визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України "Про споживче кредитування".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту".

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/ рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування", щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 р. у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20), а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 р. у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Крім того, в постанові від 01.04.2020 р. у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) Верховний Суд встановив, що "оспорюваними пунктами кредитного договору позичальнику фактично встановлено плату за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України "Про споживче кредитування". За наслідками касаційного перегляду справи Верховний Суд положення частини другої пункту 1.10, а також пункту 6 кредитного договору від 21 листопада 2018 року, щодо встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості визнав недійсними відповідно до положень частин першої-п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів".".

Також, у постанові Верховного Суду від 15.03.2021 р. у справі № 361/392/20 (провадження № 61-16470св20) підставою визнання недійсними пунктів кредитного договору від 16 липня 2018 року щодо встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості вказано частини першу-п`яту статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 р. у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) наголосила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Дані висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20). Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу.

Врахувавши все вищенаведене, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, наведених у зазначених постановах, суд дійшов до висновку про нікчемність пунктів наведеного кредитного договору щодо можливості нарахування позичальнику комісії за обслуговування кредиту, так як такі умови договору суперечать наведеному законодавству, чинному на дату укладення договору, у зв`язку із чим, грошові вимоги АТ "Креді Агріколь Банк" до боржника ОСОБА_1 в частині комісії за обслуговування кредиту на суму 84000,00 грн. відхиляються судом.

За результатами дослідження наданих доказів, врахувавши зміст пояснень керуючого реструктуризацією боргів боржника, які свідчать про не визнання нею кредиторських вимог АТ "Креді Агріколь Банк" лише в частині комісії, також врахувавши відсутність доказів погашення вказаних кредитних зобов`язань, суд, виходячи із положень ст. 525, 526, 527, 610, 612, 629 та ст. 1054 ЦК України, а також положень Кодексу України з процедур банкрутства, визнає кредиторські вимоги АТ "Креді Агріколь Банк", заявлені до гр. ОСОБА_1 в сумі, що, з урахуванням понесених на сплату судового збору витрат, становить 187102,17 грн., які з урахуванням положень статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства підлягають задоволенню наступним чином: 5368,00 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 181734,17 грн. підлягають задоволенню в другу чергу.

2. Кредиторські вимоги АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на суму 76752,37 грн., подано з посиланням на неналежне виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 11.05.2021 р. № 901.

Судом встановлено, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 17.07.2023 р. у справі № 939/1405/23, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість за кредитним договором від 11.05.2021 р. № 901 в сумі 75009,58 грн. та судові витрати у розмірі 1742,79 грн., одночасно, в частині позовних вимог про стягнення комісії за кредитним договором відмовлено.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, враховуючи, що наявність невиконаних боржником перед АТ "Перший Український Міжнародний Банк" зобов`язань в сумі 76752,37 грн. встановлена рішенням суду у справі між тими ж сторонами, що набрало законної сили, а відтак, такі обставини не потребують додатковому доведенню, також врахувавши те, що матеріали справи не містять доказів погашення вказаної заборгованості боржника, а керуючим реструктуризацією боргів боржника наведені вимоги визнано в повному обсязі, суд визнає кредиторські вимоги АТ "Перший Український Міжнародний Банк", заявлені до гр. ОСОБА_1 в сумі, що, з урахуванням понесених на сплату судового збору витрат, становить 81046,77 грн., які з урахуванням положень статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства підлягають задоволенню наступним чином: 4294,40 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 76752,37 грн. підлягають задоволенню у другу чергу.

3. Кредиторські вимоги АТ "Сенс Банк" на суму 275262,28 грн., подано з посиланням на неналежне виконання боржником ОСОБА_1 зобов`язань за угодою про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.05.2021 р. № 501319575, у зв`язку з чим, у неї наявна заборгованість за кредитом у сумі 175087,68 грн., заборгованість за відсотками у сумі 100152,32 грн.; крім цього, як зазначає банк, у боржника за кредитною картою також наявні невиконані зобов`язання в сумі 22,28 грн., з яких: 17,92 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 4,28 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 0,04 грн. овердрафт.

Судом встановлено, що 11.05.2021 р. між ОСОБА_1 (позичальник) та АТ "Альфа-Банк" (наразі АТ "Сенс Банк"; далі - Банк") укладено угоду про надання кредиту № 501319575, обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої банк надає позичальнику кредит у сумі 180595,21 грн. до 11.05.2026 р.

Надання споживчого кредиту грошових коштів, що надаються банком позичальнику на споживчі цілі на строк та під процент визначений угодою про надання споживчого кредиту, що укладається між банком та позичальником на підставі договору та відповідно до його вимог та надання банком послуг позичальнику з обслуговування кредитної картки у вигляді відновлювальної кредитної лінії, протягом строку дії якої після повернення наданого позичальнику кредиту або його частини банк здійснює подальше кредитування позичальника у межах її ліміту шляхом надання траншів.

Процентна ставка за вказаною угодою 45.00%. Тип ставки фіксована. Процентна ставка може бути змінена шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

Здійснивши перерахунок, заявлених АТ "Сенс Банк" кредиторських вимог до боржника, судом встановлено, що заявником допущено помилку в розрахунках боргу за кредитною карткою, оскільки загальна сума боргу, виходячи з того, що заборгованість за простроченим тілом кредиту 17,92 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4,28 грн., овердрафт 0,04 грн., становить 22,24 грн., а не 22,28 грн., як заявлено кредитором. Щодо інших, заявлених АТ "Сенс Банк" вимог недоліків в розрахунку заявника судом не встановлено.

За таких обставин, за результатами дослідження наданих доказів, зокрема банківських виписок, якими підтверджено надання банком боржнику кредиту, врахувавши зміст пояснень керуючого реструктуризацією боргів боржника, згідно яких нею визнано вимоги на суму 275262,24 грн., також врахувавши відсутність доказів погашення вказаних грошових зобов`язань, суд, виходячи із положень ст. 525, 526, 527, 610, 612, 629 та ст. 1054 ЦК України, а також положень Кодексу України з процедур банкрутства, визнає кредиторські вимоги АТ "Сенс Банк", заявлені до гр. ОСОБА_1 в сумі, що, з урахуванням понесених на сплату судового збору витрат, становить 279556,64 грн., які з урахуванням положень статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства підлягають задоволенню наступним чином: 4294,40 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 275262,24 грн. підлягають задоволенню в другу чергу. В іншій частині суд відхиляє кредиторські вимоги АТ "Сенс Банк".

Поряд з наведеним, суд звертає увагу кредитора АТ "Сенс Банк", що відповідно до частини третьої статті 4 ЗУ "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, а відтак, враховуючи, що кредиторську заяву АТ "Сенс Банк" подано в електронній формі, банк мав сплатити судовий збір у розмірі 4294,40 грн., однак здійснив відповідну сплату в сумі 5368,00 грн. За таких обставин, суд визнав вимоги кредитора, з урахуванням розміру судового збору, що у відповідності до наведеної норми чинного законодавства мав сплатити АТ "Сенс Банк", звертаючись до суду з кредиторською заявою в електронній формі. Одночасно, суд зазначає, що кредитор не позбавлений права у порядку визначеному ЗУ "Про судовий збір" звернутись до суду з відповідним клопотанням про повернення судового збору, у зв`язку з внесенням його у більшому розмірі ніж встановлено Законом.

Разом з тим, суд, врахувавши подання АТ "Сенс Банк" кредиторської заяви з пропущенням строку встановленого Кодексом, також зазначає, що кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів (частина четверта статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства).

Судом також враховано, що положеннями частини четвертої статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються:

1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали;

2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто схвалений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

З огляду на наведене, суд призначає судове засідання з розгляду погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів або рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 29.11.2023 р.

Що стосується розгляду заяви керуючого реструктуризацією боргів боржника від 05.09.2023 р. № 02-165/1876 про надання дозволу на залучення спеціаліста та розгляду заяви керуючого реструктуризацією боргів боржника від 26.09.2023 р. № 02-165/2040 про надання дозволу на залучення спеціаліста, суд зазначає таке:

Відповідно до положень частини п`ятої статті 114 Кодексу України з процедур банкрутства для забезпечення виконання повноважень керуючого реструктуризацією та/або керуючого реалізацією майна боржника арбітражний керуючий може залучати на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, а за відсутності коштів у боржника - на підставі рішення зборів кредиторів за рахунок кредиторів. Дозвіл на залучення таких осіб надає господарський суд на підставі мотивованої заяви арбітражного керуючого про необхідність їх участі у справі, в якій зазначається розмір оплати їх послуг.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, керуючим реструктуризацією боргів боржника не надано доказів наявності у гр. ОСОБА_1 грошових коштів для здійснення оплати проведення оцінки майна боржника, у зв`язку з чим, суд зобов`язує керуючого реструктуризацією боргів боржника подати до суду докази наявності у боржника коштів для здійснення оплати проведення оцінки майна гр. ОСОБА_1 , а у разі відсутності відповідних коштів у боржника, - протокольне рішення зборів кредиторів про погодження таких витрат за рахунок кредиторів.

Крім того, судом враховано, що відповідно до частини шостої статті 131 Кодексу України з процедур банкрутства до складу ліквідаційної маси не включається житло, яке є єдиним місцем проживання сім`ї боржника (квартира загальною площею не більше 60 квадратних метрів або житловою площею не більше 13,65 квадратного метра на кожного члена сім`ї боржника чи житловий будинок загальною площею не більше 120 квадратних метрів) та не є предметом забезпечення, а також інше майно боржника, на яке згідно із законодавством не може бути звернено стягнення.

Поряд з наведеним, згідно зі статтею 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Таким чином, виходячи із наведеного, якщо на земельній ділянці наявне нерухоме майно житловий будинок земельна ділянка не може бути окремо від такого нерухомого майна реалізована.

Водночас, керуючим реструктуризацією боргів боржника подано заяву про надання дозволу на залучення спеціаліста, який має ліцензію на проведення оціночної діяльності ФОП Яковенка Євгена Михайловича для здійснення оцінки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: :03:011:0091, за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, в ході дослідження наявних в матеріалах справи документів, судом встановлено, що у боржника наявне у власності домоволодіння, що є єдиним місцем проживання її та її сім`ї, однак, таке домоволодіння знаходиться на зазначеній земельній ділянці, оцінку якої має намір здійснити арбітражний керуючий з метою подальшого її продажу.

Також керуючим реструктуризацією боргів боржника подано заяву про надання дозволу на залучення спеціаліста, який має ліцензію на проведення оціночної діяльності ФОП Байди Тетяни Анатоліївни для здійснення оцінки легкового автомобіля марки ЗАЗ, синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 .

Проаналізувавши наведені обставини, суд вважає за необхідне зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника подати до суду письмові пояснення щодо доцільності проведення суб`єктами оціночної діяльності оцінки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: :03:011:0091, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходиться домоволодіння, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника та легкового автомобіля марки ЗАЗ, синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням вартості здійснення такої оцінки та ринкової вартості аналогічних транспортних засобів, виходячи із аналізу комерційних пропозицій з використанням відкритих джерел.

За таких обставин, суд відкладає розгляд заяви керуючого реструктуризацією боргів боржника від 05.09.2023 р. № 02-165/1876 про надання дозволу на залучення спеціаліста та розгляд заяви керуючого реструктуризацією боргів боржника від 26.09.2023 р. № 02-165/2040 про надання дозволу на залучення спеціаліста на 08.11.2023 р.

Керуючись ст. 234 Господарського процесуального кодексу України та Кодексом України з процедур банкрутства, суд

ухвалив:

1. Визнати кредиторські вимоги АТ "Креді Агріколь Банк" до боржника ОСОБА_1 на суму 187102,17 грн., з яких: 5368,00 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 181734,17 грн. підлягають задоволенню в другу чергу.

2. В іншій частині кредиторські вимоги АТ "Креді Агріколь Банк" відхилити.

3. Визнати кредиторські вимоги АТ "Перший Український Міжнародний Банк" до боржника ОСОБА_1 на суму 81046,77 грн., з яких: 4294,40 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 76752,37 грн. підлягають задоволенню в другу чергу.

4. Визнати кредиторські вимоги АТ "Сенс Банк" до боржника ОСОБА_1 на суму 279556,64 грн., з яких: 4294,40 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 275262,24 грн. підлягають задоволенню в другу чергу.

5. В іншій частині кредиторські вимоги АТ "Сенс Банк" відхилити.

6. Внести керуючому реструктуризацією боргів боржника до реєстру вимог кредиторів боржника ОСОБА_1 :

- кредиторські вимоги АТ "Креді Агріколь Банк" на суму 187102,17 грн., з яких: 5368,00 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 181734,17 грн. підлягають задоволенню в другу чергу.

- кредиторські вимоги АТ "Перший Український Міжнародний Банк" на суму 81046,77 грн., з яких: 4294,40 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 76752,37 грн. підлягають задоволенню в другу чергу.

- кредиторські вимоги АТ "Сенс Банк" на суму 279556,64 грн., з яких: 4294,40 грн. підлягають відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів; 275262,24 грн. підлягають задоволенню в другу чергу.

7. Розгляд заяви керуючого реструктуризацією боргів боржника від 05.09.2023 р. № 02-165/1876 про надання дозволу на залучення спеціаліста та розгляд заяви керуючого реструктуризацією боргів боржника від 26.09.2023 р. № 02-165/2040 про надання дозволу на залучення спеціаліста відкласти на "08" листопада 2023 року о 10:00 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/108, в залі судових засідань №1.

8. Зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника у строк до 03.11.2023 р. подати до суду:

- докази наявності у боржника коштів для здійснення оплати проведення оцінки майна гр. ОСОБА_1 , а у разі відсутності відповідних коштів у боржника, - протокольне рішення зборів кредиторів про погодження таких витрат за рахунок кредиторів;

- письмові пояснення щодо доцільності проведення суб`єктами оціночної діяльності оцінки земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: :03:011:0091, за адресою: АДРЕСА_1 , на якій знаходиться домоволодіння, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника та легкового автомобіля марки ЗАЗ, синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням вартості здійснення такої оцінки та ринкової вартості аналогічних транспортних засобів, виходячи із аналізу комерційних пропозицій з використанням відкритих джерел.

9. Зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника організувати та провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановлення даної ухвали, та про які арбітражний керуючий протягом трьох робочих днів після постановлення ухвали за результатами попереднього засідання має повідомити кредиторів. Кредиторам на зборах розглянути: звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларації про майновий стан боржника; проект плану реструктуризації боргів боржника та прийняти рішення: про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність. Відповідний протокол подати до суду у строк до 23.11.2023 р.

10. Судове засідання з розгляду погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів або рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначити на "29" листопада 2023 року о 15:15 год. Засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/108, в залі судових засідань №1.

11. Учасникам процесу письмові докази, які подаються до господарського суду, оформити відповідно до вимог ст. 91 ГПК України, а заяви та клопотання в письмовій формі відповідно до частини другої ст. 169 та ст. 170 ГПК України, вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування в заявах по суті відповідно до статті 161 ГПК України.

12. Повноваження представників учасників судового процесу мають бути підтверджені довіреністю, оформленою в установленому порядку (засвідченою нотаріально або, якщо довіреність видає юридична особа - підписом її керівника та завірена печаткою цієї організації); у разі представництва інтересів сторони безпосередньо її керівництвом або засновниками - відповідним документом, що підтверджує його призначення або обрання (або засвідчені належним чином витяги з них).

13. Повідомити учасників справи, що інформацію по справі, що розглядається, учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ko.arbitr.gov.ua/sud5012.

Примірники даної ухвали надіслати боржнику, керуючому реструктуризацією боргів боржника та АТ "Креді Агріколь Банк", АТ "Перший український міжнародний банк" АТ "Сенс Банк", ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 23.10.2023 р.

Суддя А.В. Лопатін