ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3289/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Олексюка Сергія Леонідовича ( АДРЕСА_1 )
до 1) Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) , 2) Фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )
про стягнення 110'086,50 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Олексюк Сергій Леонідович звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи ОСОБА_1 та Фізичної особи ОСОБА_2 , в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за договором поставки № СТ-40630/03/21 від 01.03.2021 у розмірі 110'086,50 грн.

Судові витрати, позивач просить суд покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 26.07.2023 позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.07.2023, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

З метою повідомлення відповідачів про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду направлялась судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідачів, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Єдиному державному демографічному реєстрі.

Проте, від відповідачів судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою "інші причини".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заг18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі №922/3289/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій та надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідачі у встановлений строк не подали до суду відзив на позов, а відтак не скористалися наданими їм процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.03.2021 між Фізичною особою-підприємцем Олексюком Сергієм Леонідовичем (Постачальник, Позивач) та Фізичною особою-підприємцем Курманом Владиславом Олександровичем (Покупець, Відповідач 1) укладено договір поставки №СТ-40630/03/20 (далі - Договір поставки).

Згідно з п. 1.1 Договору поставки Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупцеві Товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити визначений товар в асортименті, кількості та номенклатурі у відповідності з накладними, які є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору поставки право власності на Товар переходить до Покупця в момент його передачі Покупцю (представнику Покупця).

Згідно з п. 2.1. Договору поставки ціна за одиницю Товару та загальна вартість кожної партії Товару визначається у накладній, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Загальна вартість Договору не обмежена і визначається шляхом додавання загальної вартості кожної партії Товару за всіма накладними.

Відповідно до п.3.1 Договору поставки поставка товару здійснюється на умовах EXW (склад Постачальника) - м. Дніпро згідно правил Інкотермс-2010. Обов`язок Постачальника по постанці товару вважається виконаним у момент передачі партії товару Покупцю або перевізнику.

Згідно з п. 3.5. Договору поставки після отримання товару, Покупець підписує накладну та направляє цінним листом на поштову адресу Постачальника протягом 3 календарних днів.

26.04.2021 на умовах, визначених Договором поставки, Позивачем було поставлено Відповідачу 1 товари, перелік та вартість яких визначено в видатковій накладній, а саме:

- мотоблок Белмотор МБ40-3, в кількості 1 шт., загальною вартістю 9'336,45 грн;

- мотоблок Белмотор МБ2050Д/М2 (колеса 4.00-8), в кількості 1 шт., загальною вартістю 14'074,35 грн;

- мотоблок Weima WM1100A (колеса 4.00-8), в кількості 2 шт., загальною вартістю 37'067,10 грн;

- мотоблок ДТЗ 470БН (колеса 4.00-8), в кількості 4 шт., загальною вартістю 49'608,60 грн.

Загальна вартість поставлених Відповідачу 1 мотоблоків за видатковою накладною № БТ-78 від 26.04.2021 становить 110'086,50 грн.

Відповідно до п. 2.2. Договору поставки Відповідач 1 зобов`язався оплатити поставлений товар протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту поставки товару за накладною.

Згідно з п. 2.3. Договору поставки плата за товар здійснюється банківським переказом на рахунок Постачальника, зазначений цьому договорі. Платіжне зобов`язання вважається виконаним після зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Як стверджує Позивач, Відповідач 1 всупереч взятих на себе по Договору поставки зобов`язань, не здійснював грошових переказів на банківський рахунок Позивача в якості оплати за поставлений йому товар, що підтверджується банківською випискою по рахунку за період з 01.03.2021 по 19.07.2023.

Згідно з п. 6.1. Договір поставки вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому випадку до повного сторонами всіх взятих на себе зобов`язань. Строк дії цього Договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо жодна з сторін не надасть письмового повідомлення іншій стороні про свій намір змінити або припинити дію цього Договору щонайменше за 3 місяці до дати закінчення терміну дії.

Відповідно до п. 7.2 Договору поставки, сторонами погоджено, що виконання договору може бути забезпечено договором поруки, договором застави.

Так, з метою забезпечення виконання зобов`язання за Договором поставки (Основним договором), 01.03.2021 укладено Договір поруки №ПСТ-40630/03/21 (далі - Договір поруки).

Відповідно до п.1.1. Договору поруки Фізична особа ОСОБА_2 (далі Поручитель, Відповідач 2), зобов`язується відповідати перед ФО-П Олексюком С.Л. за виконання ФО-П Курманом В.О. своїх зобов`язань, що виникли за Договором поставки №СТ-40630/03/21 від 01.03.2021, укладеним між останніми.

Згідно з п. 1.2. Договору поруки Поручитель відповідає за Боржника у обсязі, визначеному Договором поруки, за умови невиконання або неналежного виконання Боржником своїх зобов`язань за Основним договором та додатками до нього.

Згідно з п. 1.3. Договору поруки предметом Основного договору є обов`язок Боржника з прийняття та оплати товару.

Згідно з п. 2.1. Договору поруки Поручитель відповідає за виконання Боржником своїх обов`язків за Основним договором та додатками до нього, які існують на момент укладення Договору або будуть укладені в майбутньому, в тому числі за відшкодування Боржником збитків та за сплату ним неустойку, штрафу, пені, передбачених Основним договором.

Відповідно до п. 3.1. Договору поруки при порушенні Боржником зобов`язання перед Кредитором за Основним договором, виконати за Боржника у семиденний строк від пред`явлення вимоги кредитором.

Відповідно до п. 3.5. Договору поруки у разі порушення строків виконання Боржником своїх зобов`язань за Основним договором, Кредитор має право протягом п`яти років від дня настання строку виконання основного зобов`язання пред`явити вимогу до Поручителя про виконання ним основного зобов`язання за Боржника.

Відповідно до п. 4.2. Договору поруки Поручитель та Боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання Боржником забезпеченого зобов`язання.

29.06.2021 діяльність ФО-П Курмана В.О. було припинено, про що свідчить інформація з ЄДР.

Враховуючи порушення Відповідачем 1 грошових зобов`язань за Договором поставки, беручи до уваги умови Договору поруки, Позивач звернувся з позовом до господарського суду з вимогою про солідарне стягнення з Відповідачів заборгованості за видатковою накладною № БТ-78 від 26.04.2021.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до висновків висловлених у постанові Великої Палати від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18 однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФО-П є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФО-П (діяльність якого припинена, як в даному випадку) відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у боржника із втратою його статусу як ФО-П не припинились, можливо дійти висновку про належність спору до господарської юрисдикції.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Суд установив, що Відповідач-1 не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за укладеним договором поставки № СТ-40630/03/21 від 01.03.2021 у частині сплати коштів за отриманий товар та станом на момент подачі позовної заяви до суду заборгованість Відповідача-1 перед Позивачем за вищевказаним договором становить 110'086,50 грн.

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За змістом ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1, 2 статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У зв`язку з порушенням зазначених норм закону та умов Договору поставки Відповідачем-1 в частині сплати коштів за отриманий товар, у Позивача виникає право солідарного стягнення з Відповідачів суми заборгованості.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі як обґрунтованого та не спростованого Відповідачами.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на Відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Фізичної особи підприємця Олексюка Сергія Леонідовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 ) заборгованість за договором поставки № СТ-40630/03/21 від 01.03.2021 у розмірі 110'086,50 грн.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Фізичної особи підприємця Олексюка Сергія Леонідовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 ) 1342 грн судового збору.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Фізичної особи підприємця Олексюка Сергія Леонідовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 ) 1342 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа підприємець Олексюк Сергій Леонідович ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 ).

Перший відповідач - Фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Другий відповідач - Фізична особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Суддя І.В. Трофімов