Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/6496/23
про стягнення 611 946, 45 грн,
Представники сторін: не викликались
До Господарського суду міста Києва звернулось Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (далі за текстом - ДП «Ліси України», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясін-2007» (далі за текстом - ТОВ «Ясін-2007», Відповідач) про стягнення заборгованості за договорами № 29/А-3-22 та № 30/А-3-22 від 08.07.2022, яка складається із суми основного боргу - 428 950, 27 грн, пені - 131 875, 27 грн, інфляційних втрат - 40 767, 07 грн та 3 % річних - 10 353, 84 грн та перейшла до Позивача згідно Передавального акту, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 91 від 10.01.2023.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.10.2023 позов Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» задоволено, стягнуто з ТОВ

«Ясін-2007» на користь ДП «Ліси України» основний борг - 428 950, 27 грн, пеню - 131 875, 27 грн, інфляційні втрати - 40 767, 07 грн та 3 % річних - 10 353, 84 грн та судовий збір 9 179, 20 грн.

16.10.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява ДП «Ліси України» про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 28 000 грн.

Суд вказує, що у позовній заяві, а саме в попередньому орієнтовному розрахунку суми судових витрат Позивачем зазначено орієнтовні витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 000 грн., а також повідомлено суд про подачу додаткових доказів у відповідності до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК України).

Так, враховуючи надходження додаткових доказів, суд вважає за можливе розглянути подану Позивачем клопотання та здійснити розподіл витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з чим зазначає наступне.

На підтвердження факту понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано:

- договір про надання правничої допомоги від 05.06.2023 № 05/06/23_LE;

- ордер серії АА № 1323446 від 06.07.2023;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 5431 від 22.10.2018;

- акт прийому-передачі наданої правничої (правової) допомоги від 10.10.2023 до договору про надання правничої допомоги від 05.06.2023 № 05/06/23_LE;

- рахунок № 1 від 10.10.2023 на суму 28 000 грн;

- платіжна інструкція № 244 від 13.10.2023 на суму 28 000 грн.

Судом встановлено, що пунктом 2.1. договору про надання правничої допомоги від 05.06.2023 № 05/06/23_LE сторонами погоджено фіксовану вартість правничої допомоги - 28 000 грн.

На підтвердження факту надання адвокатом послуг правничої допомоги до справи надано акт прийому-передачі наданої правничої (правової) допомоги від 10.10.2023 на суму 28 000 грн, який містить детальний опис адвокатських послуг, наданих Позивачу.

Судом враховано, що акт прийому-передачі наданої правничої (правової) допомоги від 10.10.2023 підписаний адвокатом та клієнтом (Позивачем) без зауважень та претензій, що відповідно свідчить про надання послуг належної якості та виникнення у Позивача обов`язку з їх оплати, що і вчинено стороною згідно платіжної інструкції № 244 від 13.10.2023 на суму 28 000 грн.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до положень частини 1 статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 123 до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із визначеними частиною 4 вказаної статті критеріями.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вказує, що з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та/або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи відсутність заперечень Відповідача щодо суми заявлених витрат на професійну правничу допомогу та фіксований розмір останніх, суд дійшов висновку, що їхній розмір є обґрунтованим, співмірним зі складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи, а з наданого опису вбачається, що надані адвокатом послуги надані в межах розгляду та задля розгляду даної справи, що за своєю сукупністю є підставою для їх відшкодування Відповідачем в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221 та 244 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/6496/23 - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясін-2007» (вул. Мельникова, буд. 12, м. Київ, 04050; ідентифікаційний код 35208934) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Шота Руставелі, буд. 9А, м. Київ, 01601; ідентифікаційний код 44768034) витрати на професійну правничу допомогу - 28 000 (двадцять вісім тисяч) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано: 26.10.2023

Суддя Антон ПУКАС