Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Старовойтова Є. А., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 )
про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації,
Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "БВР-21Б" (далі - відповідач) про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача як власника квартири АДРЕСА_2 , не було повідомлено належним чином про проведення 17.03.2021 установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "БВР-21Б", крім того вказані установчі збори проведені із порушенням порядку оформлення результатів голосування, у зв`язку з чим прийняті на них рішення підлягають визнанню недійними, а державна реєстрація відповідача підлягає скасуванню.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

В той же час, до відділу діловодства суду від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "БВР-21Б" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 призначено судове засідання у справі №910/10228/22 для вирішення питання про судові витрати на 18.10.2023.

12.10.2023 через підсистему "Електронний суд" від представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "БВР-21Б" надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача.

У судове засідання 12.10.2023 представники учасників справи не прибули, про дату, час та місце засідання повідомлялись належним чином, позивач про причини неявки свого представника суд не повідомив.

За приписами частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Положеннями ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) унормовано, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з приписами ч. 1, 2. ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Так, відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у матеріалах справи наявні, зокрема, наступні докази:

- копія договору про надання правничої допомоги №21/2 від 27.12.2022;

- копія зведеного акту надання правової допомоги по договору №21/2 від 27.12.2022 на суму 26 000, 00 грн;

- копія фільтрованої виписки за період з 01.01.2023 по 13.07.2023;

- копія ордеру серії АІ №1325894 від 14.07.2023 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Кобзаренка Юрія Васильовича.

Так, згідно договору про надання правничої допомоги №21/2 від 27.12.2022 (далі - договір), укладеного між Адвокатським об`єднанням "Ю.Д.К." (далі - об`єднання) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "БВР-21Б" (далі - клієнт), клієнт доручає та оплачує, а об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту або іншій особі за вказівкою клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

У відповідності до пункту 2.1. договору 2 об`єднання, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання, зокрема, наступної правової допомоги:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності Клієнта (п. п. 2.1.1. договору);

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру (п. п. 2.1.2. договору);

- представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністоагивного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (п. п. 2.1.5. договору);

- інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом (п. п. 2.1.11. договору).

Пунктом 4.1. договору сторони визначили, що оплата правничої допомоги буде здійснюватися у розмірі 3000 (три тисячі) гривень на рахунок Адвокатського об`єднання за кожне судове засідання у справі, а також 8000 (вісім тисяч) гривень за підготовку заяв по суті справи, апеляційних та або касаційних скарг.

Правова допомога, що надається об`єднанням клієнтом на підставі рахунків на оплату відповідно до обсягу наданих послуг, підписаних обома сторонами за цим договором. Об`єднання не є платником податку на додану вартість (п. 4.2. договору).

Згідно зведеного акту надання правової допомоги по договору №21/2 від 27.12.2022 у справі №910/10228/22 правова допомога надана об`єднанням повністю, у відповідності з укладеним договором. Перелік наданих послуг: підготовка відзиву на позовну заяву; підготовка та участь у судових засіданнях 25.01.2023; 22.03.2023; 19.04.2023; 17.05.2023; 14.06.2023; 13.07.2023. Загальна сума наданих послуг у справі 910/10228/23 за позовом ОСОБА_1. складає 26 000, 00 грн.

Вказаний акт підписаний сторонами без заперечень та скріплений печатками.

Судом встановлено, що та Кобзаренко Юрій Васильович є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Дослідивши вказані документи, а також ті, що містяться в матеріалах справи, суд визнає підтвердженою належними та допустимими доказами суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 26 000, 00 грн, надану відповідачу Адвокатським об`єднанням "Ю.Д.К.".

Суд враховує, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 та від 20.01.2021 у справі № 357/11023/18.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Встановивши обставини, викладені у ч. 5 ст. 129 та ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а також приймаючи до уваги наслідки вирішення даної справи - відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та відсутність клопотання позивача, поданого в порядку ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 26 000, 00 грн.

Керуючись 74, 76-80, 129, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "БВР-21Б" (Верховної Ради, 21-Б, Київ, 02101, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 000 (двадцять шість тисяч) грн 00 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 19.10.2023

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА