СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

30 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 917/1379/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

суддя Фоміна В.О.

дослідивши матеріали апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вх. № 2232 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 09.10.2023 у справі №917/1379/23, ухвалене у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Сірош Д.М., в порядку спрощеного позовного провадження без виклику часників справи,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава

про стягнення основного боргу, інфляційних втрат та трьох процентів річних

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.10.2023 у справі №917/1379/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (код ЄДРПОУ - 39767930) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» () 90 261,00 грн основного боргу, 14 040,02 грн пені, 3 760,30 грн 3 %, 27 173,25 грн інфляційних втрат та 2 684,00 грн судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області звернулося через систему "Електронний суд" 24.10.2023 до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 09.10.2023 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Головного управління Держгеокадастру; стягнути з позивача судові витрати.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшла висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до приписів Закону України "Про державний бюджет на 2023 рік" один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2684 грн.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що справляється з апеляційних скарг на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Так предметом позову в межах даної справи є вимоги майнового характеру про стягнення 90 261,00 грн основного боргу, 14 040,02 грн пені, 3 760,30 грн 3 %, 27 173,25 грн., всього на суму 135 234,57 грн.

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги на оскарження рішення суду першої інстанції про стягнення 135 234,57 грн складатиме 4026,00 грн (2684 грн * 150%), оскільки оспорювана сума є меншою від встановленого підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" мінімального розміру судового збору. (Така правова позиція щодо розрахунку суми судового збору за подання апеляційної скарги викладена у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 905/105/19, від 02.08.2019 у справі № 905/1879/18).

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Законом України від 26.05.2021 № 2147а-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" до статті 4 Закону України "Про судовий збір" включено частину третю, відповідно до якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (підпункт "б" підпункту 1 пункту 17 § 1 розділу 4).

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір".

Таким чином, з урахуванням зазначених положень та висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22, а також з огляду на обставини подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Полтавської області від 09.10.2023 у справі №917/1379/23 через підсистему "Електронний суд", розмір судового збору, який підлягав сплаті за звернення до суду апеляційної інстанції становить 3220,80 грн (4026,00 грн * 0,8).

Втім, при поданні апеляційної скарги скаржником в порушення пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З метою усунення недоліків апеляційної скарги, заявнику апеляційної скарги необхідно надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 28.09.2023 у справі №922/3358/23 у розмірі 3220,80 грн.

Окрім того, відповідно до п.1 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Апеляційна скарга Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області через систему "Електронний суд" була подана ОСОБА_1 .

До апеляційної скарги додано довіреність від 25.07.2023 сформовану в системі "Електронний Суд", відповідно якої Якушко Петро Миколайович, який діє на підставі Витягу з ЄДР від 09.11.2022 щодо Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, уповноважує в порядку передоручення Попову Марію Юріївну представляти інтереси Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

З наданого апелянтом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, на ОСОБА_2 покладено виконання обов`язків начальника Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з 25.10.2022 на підставі наказу від 24.10.2022 №113-ТО.

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, апеляційним судом також встановлено, що Попова Марія Юріївна має право вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (обмеження визначенні наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №39 від 08.07.2021 (виключно представництво у судах).

Надаючи оцінку наданим доказам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

За змістом частини третьої-четвертої статті 56 ГПК України (в редакції, чинній з 29.12.2019) юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 58 ГПК). Згідно з ч.4 ст.60 ГПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Отже, наведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи: як в порядку самопредставництва - на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) або ж адвокатом - на підставі довіреності або ордеру.

Відомості Єдиного реєстру адвокатів України не містять інформації щодо адвоката Попової Марії Юріївни.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Надання довіреності на представника саме по собі виключає самопредставництво юридичної особи (відповідний висновок міститься в ухвалах Верховного Суду: від 09.06.2020 у справі №917/751/19, від 16.12.2020 у справі № 917/855/20, від 28.04.2022 у справі № 914/3293/20, у постанові Верховного Суду від 25.08.2022 у справі №910/25456/15 тощо).

Особа, яка представляє юридичну особу за довіреністю і виконує процесуальні дії на підставі повноважень, наданих їй довіреністю, виступає від імені цієї особи - довірителя, а не в порядку самопредставництва. З огляду на викладене представник, звертаючись до суду від імені директора (керівника) на підставі виданої ним довіреності, не діє у такому разі як законний представник в порядку самопредставництва. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №910/23346/16, від 21.03.2018 у справі № 916/3283/16, від 14.03.2018 у справі №910/22324/16.

Отже, довіреність, додана до апеляційної скарги, не може бути визнана належним доказом на підтвердження повноважень Попової М.Ю. діяти в порядку самопредставництва.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 у справі №303/4297/20 дійшла висновку, що з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень. Аналогічні висновки викладені також в ухвалі Верховного Суду від 25.05.2023 у справі №902/795/22, в якій касаційну скаргу залишено без руху з підстав ненадання заявником відповідних доказів щодо самопредставництва.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що інформація із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, може бути лише додатковим доказом на підтвердження повноважень представника.

При цьому до апеляційної скарги не надано належних доказів на підтвердження повноваження Попової М.Ю. діяти у судовому процесі в порядку самопредставництва в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), в тому числі з обсягом наданих повноважень.

У зв`язку з чим апелянту слід надати докази на підтвердження наявності у Попової М.Ю. трудових відносин та повноважень діяти від імені Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), посадової інструкції, в порядку самопредставництва.

Згідно з ч.2 ст.260 ГПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані обставини унеможливлюють відкриття апеляційного провадження у справі та є підставою для залишення апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вх. № 2232 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 09.10.2023 у справі №917/1379/23 без руху на підставі частини 2 статті 260 ГПК України з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вх. № 2232 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 09.10.2023 у справі №917/1379/23 залишити без руху.

2. Встановити заявнику апеляційної скарги 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О. Фоміна