ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/939/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Телеком"

про: стягнення в сумі 136 000,00 грн

секретар судового засідання: С.Коваль;

представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ

Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулась до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Телеком" про стягнення 136 000,00 грн штрафу та пені.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги аргументовані тим, що згідно з рішенням Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02 вересня 2021 року визнано, що відповідач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", та на відповідача за вчинене порушення накладено штраф у розмірі 68 000 грн.

У свою чергу відповідач у встановлені строки штраф не сплатив штраф та не оскаржив рішення до господарського суду. А тому позивач вважає, що рішення є чинним і обов`язковим до виконання відповідачем.

Враховуючи вищенаведені обставини та норми Закону України "Про захист економічної конкуренції", позивач здійснив нарахування пені у розмірі 68 000,00 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 07 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) представників сторін, судове засідання призначено на 03 жовтня 2023 року. Разом з тим, суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, що відображено в ухвалі суду від 19 вересня 2023 року. Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 24 жовтня 2023 року.

В судове засіданні позивач не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача не з`явився. Поштове повідомлення, що містило ухвалу суду про відкриття провадження у справі повернулось до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з положеннями статті 241 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, суд вважає, що було вжито належних та необхідних заходів для повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з частиною 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02 вересня 2021 року справа №63/9-01-2-2021 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Телеком" (ідентифікаційний код юридичної особи 41922411, адреса: 33364, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Дібрівка, вул. Дачна. буд. 17) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія" (ідентифікаційний код юридичної особи 38674326, адреса: 35000, Рівненська обл., м. Костопіль, вул. Будівельників, 2А) вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю Комунальним підприємством Костопільської міської ради "Костопількомунсервіс" по предмету закупівлі "Будівництво системи відеоспостережения та оптоволоконної мережі в м.Костопіль згідно з програмою "Безпечне місто Костопіль" (ідентифікатор закупівлі UА-2019-03-11-001387-а)

За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Телеком" штраф у розмірі 68 000 гривень.

Позивач вказує, що оскільки відповідач не здійснив сплату штрафу в добровільному порядку у встановлені строки, позивач нарахував пеню в розмірі 68 000,00 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З наведених обставин встановлено, що спірні правовідносини за своїм змістом є позадоговірними та стосуються відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції.

Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права порушеними через невиконання відповідачем обов`язку щодо оплати штрафу.

Згідно з приписами статті 40 Господарського кодексу України, державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом.

Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Рішення Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень можуть бути оскаржені до суду. Збитки, завдані незаконними рішеннями Антимонопольного комітету України або його територіальних відділень, відшкодовуються з Державного бюджету України за позовом заінтересованих осіб у порядку, визначеному законом.

Згідно з нормами статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Антимонопольний комітет України утворює територіальні відділення, а в разі необхідності здійснює їх реорганізацію чи ліквідацію. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, Комісія (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, уповноважені з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України (стаття 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Відповідно до статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом`якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання на конкуренцію; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону; закриття провадження у справі.

Згідно з визначеннями пункту 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушенням законодавства про захист економічної конкуренції зокрема є антиконкурентні узгоджені дії.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції", узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, серед іншого, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом (частина 4 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Згідно з положеннями частини 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за порушення, передбачені: пунктами 1, 2 та 4 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. У разі наявності незаконно одержаного прибутку, який перевищує десять відсотків зазначеного доходу (виручки), штраф накладається у розмірі, що не перевищує потрійного розміру незаконно одержаного прибутку. Розмір незаконно одержаного прибутку може бути обчислено оціночним шляхом.

Доход (виручка) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається як сумарна вартість доходу (виручки) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) усіх юридичних та фізичних осіб, що входять до групи, яка визнається суб`єктом господарювання відповідно до статті 1 цього Закону.

У разі, коли декілька юридичних та/або фізичних осіб - суб`єктів господарювання, які входять до групи, що визнається суб`єктом господарювання, вчинили діяння (дії, бездіяльність), які призвели до порушення законодавства про захист економічної конкуренції зазначеним суб`єктом господарювання, та/або мають права, без яких вчинення порушення було б неможливим, та/або отримали чи можуть отримати переваги у конкуренції чи інші вигоди, штраф накладається на суб`єкт господарювання в особі юридичних та/або фізичних осіб, які вчинили наведені діяння (дії, бездіяльність) або отримали чи можуть отримати наведені вигоди. Під вигодою вважається, зокрема, можливість впливати на діяльність інших юридичних та/або фізичних осіб - суб`єктів господарювання, одержання частини їх прибутку.

Якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав розмір доходу (виручки), штраф, передбачений абзацом другим частини другої цієї статті, накладається у розмірі до двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; штраф, передбачений абзацом третім частини другої цієї статті, - у розмірі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; штраф, передбачений абзацом четвертим частини другої цієї статті, - у розмірі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі потреби розмір доходу (виручки) може бути визначений органами Антимонопольного комітету України на підставі адміністративної інформації, отриманої з інших джерел.

Суд встановив, що рішенням Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02 вересня 2021 року справа №63/9-01-2-2021 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Телеком" (ідентифікаційний код юридичної особи 41922411, адреса: 33364, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Дібрівка, вул. Дачна. буд. 17) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТЦ Технологія" (ідентифікаційний код юридичної особи 38674326, адреса: 35000, Рівненська обл., м. Костопіль, вул. Будівельників, 2А) вчинили порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю Комунальним підприємством Костопільської міської ради "Костопількомунсервіс" по предмету закупівлі "Будівництво системи відеоспостереження та оптоволоконної мережі в м.Костопіль згідно із програмою "Безпечне місто Костопіль" (ідентифікатор закупівлі UА-2019-03-11-001387-а).

За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладено штраф на Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Телеком" у розмірі 68 000 гривень.

Вказане рішення направлено відповідачу 07 вересня 2021 року, та вручене 09 вересня 2021 року, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.18-22).

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Отже, строк оскарження рішення не може бути відновлено, він є присічним. А закінчення його перебігу безпосередньо пов`язано із зверненням до господарського суду в порядку встановленому ГПК України. Таким чином, відповідач мав можливість оскаржити рішення, проте матеріали справи не містять доказів оскарження цього рішення.

Частиною 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Суд також встановив, що відповідач міг сплатити штраф та виконати рішення у період з 09 вересня 2021 (дата вручення рішення позивача) по 10 жовтня 2021 року. Однак не виконав свого обов`язку по сплаті штрафу. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували добровільну сплату відповідачем вказаного штрафу.

Водночас суд зауважує, що частиною 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачений обов`язок суб`єкта господарювання, на якого накладено штраф, протягом п`яти днів з дня сплати штрафу, надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують таку сплату.

Згідно з правилами частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

З огляду на такі обставини, позивач нарахував пеню за період з 11 листопада 2021 року по 16 січня 2022 року. Розмір нарахованої пені не перевищує розміру штрафу.

Відповідно до частини 7 та частини 9 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Отже, беручи до уваги матеріали справи, керуючись вищезазначеними нормами законодавства, суд зробив висновок про обґрунтованість позовних вимог.

Розглядаючи цей спір суд керувався процесуальними стандартами та вимогами щодо обов`язку доказування і подання доказів; належності, допустимості та достовірності доказів; змагальності сторін та іншими правилами процесуального закону.

Висновки суду

Суд встановив обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 68 000,00 грн штрафу та 68 000,00 грн пені. А тому вказані вимоги є законними, відповідачем не спростованими, а отже такими, що мають бути задоволені.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, суд вважає, що судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору в розмірі 2 684,00 грн необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Телеком" (35364, Рівненська область, Рівненський район, село Дібрівка, вул.Дачна 17, ) в дохід державного бюджету України за місцезнаходженням відповідача по коду економічної класифікації доходів державного бюджету 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції" штраф в розмірі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн 00 коп та пеню в сумі 68 000 (шістдесят вісім тисяч) грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Телеком" (35364, Рівненська область, Рівненський район, село Дібрівка, вул.Дачна 17, ) на користь Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (79000, м. Львів, вул. Коперника 4, ) 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп судового збору.

Позивач (Стягувач): Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (79000, м. Львів, вул. Коперника 4, ).

Відповідач (Боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Телеком" (35364, Рівненська область, Рівненський район, село Дібрівка, вул.Дачна 17, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Андрій КАЧУР