ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року Справа № 915/535/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03680, , електронна пошта:

в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, м. Одеса, 65012, електронна пошта: )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" (Каботажний спуск, буд. 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54002, , електронна пошта: )

про стягнення коштів в сумі 79699,80 грн,

за участі представників учасників справи:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Загородній В.С.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" заборгованість в розмірі 79699,80 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на положення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14261113/2020-0001 від 26.06.2020 та Договору про подачу та забирання вагонів №7990 від 21.05.2018 та обставини, пов`язані із навантаженням протягом 13-15 жовтня 2022 року на станції Пальміра Одеської залізниці 50 залізничних вагонів у складі одного маршрутного поїзда №101547. Позивач зазначав, що затримка вагонів на станційних коліях станції Пальміра відбулась саме з вини відповідача, який не надав з першою партією вагонів основний для перевезення документ - накладну, а продовжував формувати маршрут на коліях загального користування, а тому простій вагонів відбувся в очікуванні оформлення документів перевезення відправником. За затримку вагонів на коліях станції Пальміра (коліях загального користування) на відповідача було нараховано збір за зберігання вантажу.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2023 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/535/23 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 17.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами, визначено відповідачу 5-денний строк від дня отримання даної ухвали для подання до суду заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання суду заяв по суті справи.

24.04.2023 відповідачем подано до суду заперечення щодо розгляду справи у спрощеному позовному провадженні.

Заперечення обґрунтовано посиланням на норми ст. 12, 247, 250 ГПК України та мотивовано тим, що вказана справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики та має важливе значення для ТОВ СП "Нібулон". Предметом спору є стягнення коштів в сумі 79699,80 грн, що випливає з 4 окремих фактів, що підтверджується позовною заявою та є підставою для розгляду даної справи в загальному позовному провадженні.

Відповідач у відзиві від 18.04.2023 та у поясненнях від 15.05.2023 позовні вимоги заперечує, просить суд відмовити у задоволені позову.

Заперечення обґрунтовано наступним:

- Предметом спору є правовідносини, які виникли під час «маршрутного перевезення», яке має спеціальні умови та відноситься до «окремих послуги» (Додаток 1-4, 2-5 до Договору) які є відмінними від загальних умов перевезень внаслідок своєї специфіки і сутті операцій - «накопичення вагонів з вантажем». Відповідно п.13.1 Договору у випадку, якщо додатками до Договору визначені умови інші ніж в основному тексті Договору, такі умови додатків мають переважну силу над умовами основного тексту Договору;

- Накопичення вагонів з вантажем (маршрутний поїзд) - є предметом «окремої послуги» обов`язковою умовою якої є формування поїзду установленої довжини (50 вагонів) - Правила перевезення вантажів маршрутами відправника, Договір. За умовами Договору, Додатку 1-5, Правил маршрутний поїзд приймається до перевезення після повного формування (в разі порушення цих вимог Відправник сплачує штраф ст. 106 Статуту, Додаток 1-5). Відповідно п. 1.3 Маршрутний поїзд може бути оформлений одним або декількома перевізними документами. Отже хибним є твердження Позивача, що частина маршрутного потягу в обсязі 16 вагонів могла бути відправлена залізницею однак затримувалась внаслідок ненадання Відповідачем накладної. Крім того, Договором передбачено надання накладної на весь маршрутний потяг, що і було здійснено Відповідачем відповідно до умов Договору;

- Накопичення вагонів з вантажем має невід`ємну від даної спеціальної послуги ознаку предмету послуги «мета - накопичення маршрутного потягу до 50 вагонів». Простій вагонів в даному випадку залізницею не оформлюється оскільки є предметом договору. Отже не може кваліфікуватись як «матеріальна відповідальність» за простій вагонів та не має такого елементу як «вина» Відправника оскільки відбувається в рамках договору;

- Даний предмет договору «накопичення вагонів з вантажем до 50 вагонів - маршрутний потяг» кореспондується з тарифом на дану послугу обумовленого п.9 Додатку 1-4, в якому визначено, що саме платиться в рамках даної «особливої послуги»;

- метою укладанням між сторонами Договору №7990 було саме накопичення вагонів з вантажем для формування маршрутного поїзду в 50 вагонів. Накопичення вагонів проводилось за Договором із залізницею за попередньо погодженим планом, який мав ознаку «маршрутний», за що відповідачем було сплачено відповідні платежі;

- пунктом 3.4. Договору визначено, що у разі накопичення маршрутного поїзду замовником до моменту оформлення перевізного документу (документів) на весь маршрутний поїзд сплачуються: плата за вільним тарифом «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу згідно з укладеними договорами, відповідно до додатку №1-1 до основного Договору; плата за користування вагоном, що перебуває у безпосередньому розпорядження вантажовласника. Інших додаткових платежів та/або зборів, в т.ч. збору за зберігання вантажу, саме під час накопичення маршрутного поїзду до моменту оформлення перевізного документу (документів) на весь маршрутний поїзд не передбачено;

- між сторонами були договірні відносини з приводу «накопичення вагонів порожніх/з вантажем на коліях станції у відповідності до умов додатку 1-4 до договору. Послуга «накопичення вагонів» надавалась «на окреме замовлення», умови якого визначені у додатку №1-4 до договору «Умови накопичення вагонів»;

Пункт 9 Правил зберігання вантажів застосовується у випадку сформованого до відправлення (вагону) причиною затримки/невідправлення якого є «очікування оформлення документів, що в свою чергу є штрафними санкціями до вантажовідправника, направленою на скорочення часу простою вагонів в період оформлення документів відносно вже готового д відправки. В даному випадку перебування вагонів на станції не викликано «затримкою оформлення документів», а є свідомою дією обох сторін «накопичення» маршрутного поїзду, що є предметом послуги з боку позивача;

Договір №7990 стосується під`їзних колій, а накопичення вагонів відбувалось на коліях загального користування. Правовідносини «накопичення маршрутного поїзду з 50 вагонів з вантажем» мають невід`ємну складову перебування вагонів з вантажем на коліях загального користування протягом часу накопичення до приймання останнього вагона перевізником (п.6,7 Додатку 1-4), що в свою чергу є предметом окремої послуги (додаток 1-4);

- позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що затримка вагонів на коліях загального користування сталася поза межами встановлених у Договорі №7990 строків та з порушенням порядку, визначеного Додатком №1-4 до Договору «Умови накопичення вагонів».

У відповіді на відзив від 24.04.2023 позивач зазначає наступне:

- затримка вагонів на станційних коліях станції Пальміра відбулась з вини відповідача, який не надав з першою партією вагонів основний для перевезення документ - накладну, а продовжував формувати маршрут на коліях загального користування, а тому простій вагонів відбувся в очікуванні оформлення документів перевезення відправником;

- посилання відповідача на Додаток 1-4 Договору є безпідставними, оскільки позивач не оскаржує збір за накопичення вагонів на коліях загального користування, який був сплачений відповідачем по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №16100087, відповідно дана накопичувальна картка не оскаржується, а оскаржується сума 66416,50 грн без ПДВ збору за зберігання вантажу на коліях загального користування по накопичувальній картці ФДУ-92 №16100087 від 16.10.2022, яку відповідач не сплатив;

- послуга накопичення вагонів та збір за зберігання вантажу не є тотожними, це окремі платежі та збори, за які відповідач має платити позивачу, а тому ні в Договорі про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-001 від 26.06.2020, ні в додатках№1-1, №1-4 до цього Договору, а також в жодному нормативно правовому акті (Правила перевезення вантажів, Статут залізниць України чи іншому) не зазначено, що відповідач звільняється від сплати збору за зберігання вантажу у разі сплати ним послуги з накопичення вагонів на коліях загального користування, тобто коліях залізниці;

- позивач правомірно нарахував відповідачу збір за зберігання вантажу на коліях загального користування;

- посилання відповідача на те, що позивачем не оформлялася затримка вагонів перевізника та відповідні акти не складалися є безпідставними, оскільки у даному випадку акти загальної форми ГУ-23 були складені та підписані як представником позивача та і представником відповідача і оскаржується саме час зберігання вантажу згідно Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, а не час користування вагонами і контейнерами, як зазначає відповідач, посилаючись на Правила користування вагонами і контейнерами;

- посилання відповідача на те, що договір про подачу та забирання вагонів №7990 не відноситься до часу накопичення оскільки регулює інші правовідносини є безпідставними, оскільки даним договором регулюються правовідносини між сторонами, як на під`їзній колії так і на станційних коліях залізниці, оскільки здійснюється подавання та забирання як на коліях позивача так і відповідача;

- підписавши даний договір №7990 відповідач погодився з його положеннями, а саме з тим, що він сплачує залізниці плату і за інші збори (п. 14 Договору №7990) в даному випадку збір за зберігання вантажу на станційних коліях станції Пальміра, згідно Тарифного керівництва №1, даний Договір №7990 чинний;

- п.14 Договору №7990 не визначено, що відповідач сплачує залізниці за інші збори лише у разі перебування вагонів на під`їзній колії відповідача;

- п. 2.1. розділу ІІІ збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги встановлено, що збір за зберігання вантажу нараховується за кожну добу в розмірі 4,0 грн за одну тону - при зберіганні вантажу у вагоні;

- посилання відповідача на те, що позивач безпідставно посилається на п.9 Правил зберігання вантажів є безпідставним. Якщо вантаж для відправлення завозиться на місця загального користування частинами і в день завезення першої частини не був зданий повністю, то збір за зберігання вантажу нараховується за кожну ввезену частину вантажу. Збір у таких випадках визначається як сума зборів за ввезені частини вантажу. Час зберігання кожної частини завезеного вантажу визначається від моменту ввезення цієї частини до моменту оформлення перевізних документів. У такому самому порядку визначається збір за зберігання вантажу на складі станції відправлення, поверненого на вимогу відправника.

посилання відповідача на роз`яснення АТ "Укрзалізниця" є безпідставним, оскільки стосується договору з перевізником на перевезення вантажів за особливими умовами - за розкладом руху маршрутних поїздів. Крім того, 28.08.2020 АТ "Укрзалізниця" припинила дію договору;

Ухвалою від 02.05.2023 суд постановив: здійснити перехід до розгляду справи № 915/535/23 за правилами загального позовного провадження, розгляд справи здійснювати зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання у справі призначити на 26 травня 2023 року о 11:10 год.

26.05.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі на 30.06.2023 об 11:10 год.

30.06.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкладення підготовчого засідання у справі на 16.08.2023 о 12:00 год.

26.07.2023 представником відповідача подано до суду клопотання про доручення до матеріалів справи висновку експерта №02/07-23 від 17.07.2023.

16.08.2023 судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення розгляду справи по суті на 13.09.2023 о 10:30 год.

13.09.2023 розгляд справи по суті відкладено на 13.10.2023 об 11:00 год.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Представник позивача правом участі у судовому засіданні не скористався, його участь у судовому засіданні не визнавалась судом обов`язковою.

Представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві та письмових поясненнях, просить суд у задоволенні позову відмови у повному обсязі.

На підставі ст. 233 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" в порядку, встановленому ст.634 ЦК України, направлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" заяву про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №14291113/2020-001 від 24.03.2020. Вказана заява підписана шляхом накладення електронного цифрового підпису 26.06.2020 (51-53).

26.06.2020 Акціонерним товариством "Українська залізниця" направлено відповідачу інформаційне повідомлення про укладення Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-001 від 26.06.2020, яким позивач засвідчив прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" пропозиції (акцепт) укладення договору та повідомив про присвоєння замовнику кодів відправника/одержувача 8496, платника 8211375 з відкриттям особового рахунку з ідентичним номером.

Згідно п.1.1 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (в редакції від 06.10.2022, яка вводиться в дію 07.10.2022) (далі - Договір) предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні Договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування власним вагоном перевізника не є орендною платою.

Відповідно до п.1.2 Договору при його виконанні сторони використовують такі скорочені найменування нормативно-правових актів:

- Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут залізниць України);

- Правила перевезення вантажів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082 (далі - Правила №644).

- Правила планування перевезень вантажів (статті 17-21 Статуту), затверджені наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 №873 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2002 за №1030/7318 (далі - Правила планування перевезень вантажів).

- Правила користування вагонами і контейнерами, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458 (далі - Правила користування вагонами).

- Збірник Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 (далі - Збірник Тарифів, Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів, відповідно).

- Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - СМГС)

- Конвенція про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ).

Відповідно до п.1.3 Договору, наведені нижче визначення вживаються в договорі в такому значенні:

- маршрутна відправка - партія вантажу за однією накладною, яка відповідає ваговій нормі та/або кількості вагонів у поїзді, що встановлені перевізником;

- маршрутний поїзд вантажний поїзд, одночасно пред`явлений до перевезення замовником, який відповідає установленій перевізником масі та/або довжині та прямує без переробки на одну станцію призначення/вихідну станцію. Маршрутний поїзд може бути оформлений одним або декількома перевізними документами;

- первинні документи - документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення, зокрема: перевізні документи, зведена відомість, накопичувальна картка, відомість плати за користування вагонами та контейнерами, подавання, забирання вагонів та маневрову роботи інші;

- послуги, пов`язані з організацією та здійсненням перевезення вантажів - послуги, що надаються Перевізником Замовнику згідно з Договором (додатків до нього), у т.ч. на підставі окремої заявки Замовника.

Відповідно до п.1.4 Договору, надання послуг за Договором може підтверджуватись накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю, відомістю плати за користування вагонами, відомістю плати за подавання/забирання вагонів та маневрову роботу, зведеними відомостями та іншими документами.

За умовами договору замовник зобов`язаний, зокрема:

-сплачувати послуги перевізника та інші платежі, належні перевізнику за договором з сум внесеної передоплати за кодом платника. Самостійно визначати розмір попередньої оплати та періодичність її внесення на підставі діючих тарифів та умов договору, при цьому зобов`язаний враховувати обсяг запланованих перевезень, вагонообіг, строк перебування вагону за межами України та інших послуг Перевізника (пункт 2.1.4. договору);

-відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (пункт 2.1.5. договору);

-у строки, встановлені розділом 4 договору, підписувати акти звіряння розрахунків, зведені відомості. Підписувати не пізніше двох робочих днів від дня надання послуг накопичувальні картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, пов`язаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92, відомості плати за користування вагонами форми ГУ46, відомості плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу форми ГУ-46а. А у випадку оформлення вказаних вище документів в паперовій формі на вимогу замовника - підписувати та надавати перевізнику не пізніше двох робочих днів від дня надання такої його вимоги (пункт 2.1.7. договору).

В той же час, перевізник зобов`язаний:

-приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у власних вагонах (контейнерах) перевізника, надавати власні вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника, згідно інформації розміщеної у Системі планування перевезень, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору та Збірнику тарифів (пункт 2.3.2. договору);

-складати документи, передбачені пунктами 1.3., 1.4. та розділом 4 договору, щодо нарахування сум платежів (пункт 2.3.5. договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що розмір провізних платежів за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Відповідно до п. 14 Договору невід`ємною частиною договору є додатки, зокрема:

- додаток 1-1 "Ставки плати за додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, що надаються за вільними тарифами";

- додаток 1-4 "Умови організації накопичення вагонів".

У Додатку №1-4 до Договору "Умови організації накопичення вагонів" (надалі - Додаток) сторонами узгоджено наступне:

- на окреме замовлення перевізник надає послуги замовнику з накопичення порожніх та/або з вантажем власних вагонів перевізника та/або вагонів замовника на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами (маршрутами) на станції призначення (далі - накопичення вагонів) (п.1);

- станціями накопичення можуть бути станції відправлення та /або станції на шляху прямування вагонів до станції призначення (п.2);

- для організації накопичення вагонів замовник направляє для погодження перевізником звернення із зазначенням бажаних станцій накопичення та максимальної кількості вагонів, що може бути накопичено на кожній з них. Строк розгляду перевізником такого звернення становить не більше ніж 15 робочих днів. За результатом розгляду звернення замовника, перевізник інформує про можливість накопичення вагонів із зазначенням станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено на них, або надає обґрунтовану відмову (п.3);

- в межах узгоджених станцій накопичення та кількості вагонів, що може бути накопичено, Замовник щомісячно надає Перевізнику на такі станції накопичення заявки на накопичення вагонів із зазначенням: станції накопичення; граничної кількості вагонів для накопичення; розподілу для накопичення вагонів за їх видами, різновидом вантажу, станції призначення; періоду дії такої заявки (п.4);

- на станціях накопичення на шляху прямування Перевізник контролює накопичення вагонів відповідно до заявки Замовника для подальшого формування поїзду та відправлення на станцію призначення (п.5);

- початком накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем - прибуття вагонів на станцію накопичення; на станції відправлення - момент фактичної передачі Замовником вагонів перевізнику (п.6);

- часом закінчення накопичення вагонів є: на шляху прямування порожніх та/або з вантажем - формування поїзду з таких вагонів; на станції відправлення - оформлення перевізного документу (п.7);

- час перебування вагонів на коліях загального користування станції накопичення відображається в акті загальної форми ГУ-23 (п.8);

- за послугу з накопичення вагонів Замовник сплачує (п.9):

- плату за вільним тарифом "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу" відповідно до Додатку 1-1 до Договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення) (п.9.1);

- за затримку вагонів Замовника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини Замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів (п.9.3);

- за затримку власних вагонів Перевізника: платежі пов`язані з затримкою вантажу на шляху прямування з вини Замовника згідно з Збірником тарифів та Правилами перевезення вантажів та п. 3.4. Договору (п.9.2).

Плата за маневрову роботу під час надання послуг з накопичення Замовнику не нараховується.

- нарахування платежів відбувається на станції накопичення за накопичувальною карткою ФДУ-92, відомістю плати за користування вагонами ГУ-46 з коду платника Замовника, яким замовлено надання такої послуги (п.10).

21.05.2018 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" було укладено договір №7990 про подачу та забирання вагонів при станції Пальміра, місто ст.Пальміра Черкаська область від 21.05.2018 зі строком дії до 20.05.2023 (далі - Договір №7990).

Відповідно до умов п.1 Договору №7990, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору здійснюється подача, розставлення на місця навантаження, вивантаження і забирання вагонів з під`їзної колії, яка належить власнику, примикає стрілочним переводом №107 до колії №10 станції Пальміра Філії і обслуговується локомотивом залізниці.

Межею під`їзної колії є знак "Межа під`їзної колії", який встановлено біля заднього стику хрестовини стрілочного переводу №107.

Згідно п.6 Договору №7990 вагони на під`їзну колію подаються локомотивом залізниці із розставленням вагонів на місцях завантаження, вивантаження.

Здача вагонів проводиться: на під`їзній колії - фронт навантаження.

Загальна кількість вагонів, які передаються на під`їзну колію однією групою, не більше 12 одиниць (48 осей) 1140 тон.

З під`їзної колії вагони повертаються всією партією, одночасно поданою, або в кількості не менше переданої групи вагонів з однорідним вантажем.

Відповідно до п. 7 Договору №7990, про готовність вагонів до забирання користувач під`їзної колії передає залізниці повідомлення за формою встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими Міністерством транспорту України від 25.02.1999 № 113, зареєстрованими Міністерством юстиції України 15.03.1999 № 165/3458 по телефону № 1-21 з подальшим письмовим підтвердженням.

Згідно п.8 Договору №7990 приймання вагонів при забиранні їх залізницею здійснюється на під`їзній колії - фронт навантаження.

Відповідно до п.9 Договору №7990, максимальна переборна спроможність вантажних пунктів: зернові вантажі - фронт подачі 12 вагонів, фронт навантаження: для однорідного вантажу - 1 вагон за 20 хв, для різних культур - 2 вагони за 20 хв. Максимальна переборна спроможність вантажного фронту - 60 вагонів на добу.

Згідно п.10 Договору №7990 час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту подачу вагонів на під`їзну колію до моменту отримання залізницею повідомлення власника про готовність вагонів до забирання.

Відповідно до п. 11 Договору №7990, термін виконання технологічних операцій з вагонами: навантаження зерна - 2 вагони за 20 хв., підкочування вагонів маневровою лебідкою - 5 хв. на один вагон.

Відповідно до п. 14 Договору №7990, власник сплачує залізниці плату:

-за подачу, забирання вагонів по таблицям № 1 та № 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, Тарифного керівництва № 1;

-за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами:

-за складування вантажів або примикання під`їзних колій у смузі відведення немає;

-за маневрову роботу згідно Тарифного керівництва № 1;

-інші збори і плати згідно Тарифного керівництва № 1.

Збори і плати вносяться: на рахунок залізниці (особовий рахунок № 8211375).

Відповідно до п.15 Договору №7990, власник несе відповідальність за схоронність рухомого складу і контейнерів, згідно із ст.124 Статуту залізниць України та розділу 6 Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" 13-15 жовтня 2022 року по станції Пальміра Одеської залізниці проводило навантаження залізничних вагонів у складі одного маршрутного поїзда №101547, які надалі слідували маршрутним поїздом станція відправлення Пальміра станція призначення Черноморская по перевізних документах (накладних) №41581737, 41581760, 41581745, 41581778, 41581752.

Накопичення вагонів 13-15 жовтня 2022 року на станції Пальміра підтверджується актами загальної форми ГУ-23 та накладними на партію вагонів, а саме:

щодо 12-ти вагонів (перша група):

-акти загальної форми №620 від 14.10.2022 (час початку затримки 12 вагонів 14.10.2022 02:20), №624 від 14.10.2022 (час закінчення затримки 12 вагонів 14.10.2022 о 10:10);

-акти загальної форми №627 від 14.10.2022 (час початку затримки 12 вагонів 14.10.2022 о 12:45), №632 від 14.10.2022 (час закінчення затримки 12 вагонів 14.10.2022 о 19:10);

-акти загальної форми №635 від 15.10.2022 (час початку затримки 12 вагонів 15.10.2022 о 00:45), №643 від 15.10.2022 (час закінчення затримки 12 вагонів 15.10.2022 о 03:45);

-акти загальної форми №646 від 15.10.2022 (час початку затримки 12 вагонів 15.10.2022 о 05:10), №655 від 15.10.2022 (час закінчення затримки 12 вагонів 15.10.2022 о 12:35);

- накладна №41581737 на дану партію вагонів підписана електронним цифровим підписом фахівця по відвантаженню 15.10.2022 10:52. Позивач підписав накладну електронним цифровим підписом 17.10.2022 року о 16:56;

-акти загальної форми №628 від 14.10.2022 (час початку затримки 12 вагонів 14.10.2022 13:15), №630 від 14.10.2022 (час закінчення затримки 12 вагонів 14.10.2022 о 19:10);

-акти загальної форми №637 від 15.10.2022 (час початку затримки 12 вагонів 15.10.2022 00:45), №641 від 15.10.2022 (час закінчення затримки 12 вагонів 15.10.2022 о 03:45);

-акти загальної форми №650 від 15.10.2022 (час початку затримки 12 вагонів 15.10.2022 05:10), №654 від 15.10.2022 (час закінчення затримки 12 вагонів 15.10.2022 о 12:35);

- накладна №41581760 на дану партію вагонів підписана електронним цифровим підписом фахівця по відвантаженню 15.10.2022 10:54. Позивач підписав накладну електронним цифровим підписом 17.10.2022 року о 16:57;

-акти загальної форми №638 від 15.10.2022 (час початку затримки 12 вагонів 15.10.2022 01:50), №639 від 15.10.2022 (час закінчення затримки 12 вагонів 15.10.2022 о 03:45);

-акти загальної форми №648 від 15.10.2022 (час початку затримки 12 вагонів 15.10.2022 05:10), №653 від 15.10.2022 (час закінчення затримки 12 вагонів 15.10.2022 о 12:35);

- накладна №41581745 на дану партію вагонів підписана електронним цифровим підписом фахівця по відвантаженню 15.10.2022 10:56. Позивач підписав накладну електронним цифровим підписом 17.10.2022 року о 16:56;

-акти загальної форми №651 від 15.10.2022 (час початку затримки 2 вагонів 15.10.2022 05:10), №652 від 15.10.2022 (час закінчення затримки 2 вагонів 15.10.2022 о 12:35).

- накладна №41581778 на дану партію вагонів підписана електронним цифровим підписом фахівця по відвантаженню 15.10.2022 10:58. Позивач підписав накладну електронним цифровим підписом 17.10.2022 року о 16:56;

- накладна №41581752 на дану партію вагонів підписана електронним цифровим підписом фахівця по відвантаженню 15.10.2022 12:32. Позивач підписав накладну електронним цифровим підписом 17.10.2022 року о 16:56.

Акти підписано представником відповідача без зауважень.

На підставі зазначених актів загальної форми від 14.10.2022 та від 15.10.2022 позивачем нараховано відповідачу плату за зберігання вантажів, що підтверджується накопичувальною карткою форми ФДУ-92 №16100086 від 16.10.2022 на загальну суму 66416,50 грн без ПДВ.

Накопичувальну картку ФДУ-92 №16100086 від 16.10.2022 підписано вантажовласником ТОВ СП "Нібулон" із зауваженнями наступного змісту: "З даними нарахуваннями незгоден, так як накопичення сплачено по накопичувальній картці №16100087".

Згідно накопичувальної картки форми ФДУ-92 №16100086 від 16.10.2022 позивачем нараховано відповідачу збір за зберігання вантажів при перевезеннях в загальній сумі 66416,50 грн без ПДВ.

17.10.2022 працівниками залізниці складено акт загальної форми ГУ-23, обставиною, що викликала складання акта зазначено: "Вантажовласник ТОВ СП "Нібулон" відмовився від підпису накопичувальної картки №16100086".

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до перевізних документів (накладних) №41581737, 41581760, 41581745, 41581778, 41581752 від 15.10.2022 відповідач на станції Пальміра Одеської залізниці проводив навантаження залізничних вагонів у складі одного маршрутного поїзда №101547, які надалі слідували маршрутним поїздом: станція відправлення Пальміра - станція призначення Черноморская.

Відповідачем сплачено збір за накопичення таких вагонів на коліях загального користування по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №16100087, про що зазначено у позовній заяві та не заперечується сторонами у справі.

Розрахунок заборгованості по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №16100086 від 16.10.2022 на загальну суму 66416,50 грн без ПДВ (79699,80 грн з ПДВ), виконаний позивачем на підставі п.2.1 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356, виходячи зі ставки плати в розмірі 4 грн за одну тонну вантажу за кожну добу із застосуванням коефіцієнту 3,023 грн згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 22.03.2019 №205.

Позивач вважав, що неспроможність відповідача швидко сформувати маршрутну відправку стала причиною тривалого перебування вантажу на станційних коліях протягом 13-15 жовтня 2022 року і, як наслідок, проведених позивачем нарахувань за надані послуги зберігання вантажу на коліях загального користування.

Нараховану плату за зберігання вантажів по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №16100086 від 16.10.2022 на загальну суму 66416,50 грн без ПДВ (79699,80 грн з ПДВ) відповідачем не сплачено, що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Отже, предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім суми збору за зберігання вантажу у розмірі 79699,80 грн.

Статтею 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 306 Господарського кодексу України, встановлено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За змістом ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 909 Цивільного кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Згідно із ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, та іншими актами законодавства України, в т.ч. Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2020 року, Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року за №34, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №862/5083.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з п. 2 Статуту останній визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (п. 3 Статуту).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно з п. 22, 23 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Оформлення накладної має здійснюватися відповідно до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2020 року № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №863/5084, згідно з п. 1.1 яких на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року № 542, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10.09.2001 року за № 798/5989).

Відповідно до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Перевезення вантажів на особливих умовах здійснюються за окремими договорами. При цьому сторони вправі передбачати у договорах додаткову відповідальність за виконання зобов`язань щодо перевезень вантажів (п. 63 Статуту залізниць України).

Пунктом 3 Правил складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, визначено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Відповідно до п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 року за №165/3458, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Порядок визначення плати за користування вагонами і контейнерами визначений Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113, п. 3 яких зокрема визначено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними проводиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам`яток про подавання/збирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23 а, Актів загальної форми ГУ-23. Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами оформляються в електронному або паперовому вигляді. На вимогу вантажовласника йому надається копія Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів.

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватись працівником станції і вантажовідправником (абз. 1-4 п. 4 Правил № 113).

Згідно з абз. 5, 6 п. 4 Правил № 113 час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника; час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій; пам`ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласник.

Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надається вантажовласнику (п. 2.6 Правил № 644).

Згідно ст.71 Статуту, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Такий договір між сторонами укладено 22.05.2018 за №7990 для проведення навантаження зернових вантажів на під`їзній колії ТОВ СП "Нібулон" при станції "Пальміра" Черкаської області.

У відповідності до п.1.1 Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 (в редакції від 06.10.2022, яка вводиться в дію 07.10.2022) предметом даного договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідач не має власних потужностей для формування маршрутного поїзда в 50 вагонів на власній території, а тому, саме для отримання послуги з накопичення вагонів відповідач скористався передбаченими договором відповідними можливостями та для проведення навантаження зернових вантажів на під`їзній колії Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарського підприємства "Нібулон" між сторонами був укладений договір про подачу та забирання вагонів - Договір №7990, яким позивач засвідчив прийняття від ТОВ СП "Нібулон" пропозиції (акцепт) укладення договору та повідомив про присвоєння замовнику кодів відправника/одержувача 8496, платника 8211375 з відкриттям особового рахунку з ідентичним номером.

У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою.

Пунктом 13.1 Договору передбачено, що у випадку, якщо додатками до Договору визначені умови інші ніж в основному тексті договору, такі умови додатків мають переважну силу над умовами основного тексту договору.

Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-001 від 25.02.2020 містить спеціальні умови, які відносяться до "окремих послуг", зокрема, Додаток №1-4 до Договору, який є невід`ємною частиною останнього.

Згідно п.1 Додатку №1-4 до Договору "Умови накопичення вагонів" на окреме замовлення перевізник надає послуги замовнику з накопичення порожніх та/або з вантажем власних вагонів перевізника та/або вагонів замовника на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх групами (маршрутами) на станції призначення.

Так, згідно з п.6 вказаного вище договору про подачу та забирання вагонів загальна кількість вагонів, які передаються на під`їзну колією однією групою, становить не більше 12 одиниць.

З урахуванням приписів Додатку №1-4 до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та умов Договору №7990, у даному випадку метою відповідача при замовленні спеціальної послуги, було саме накопичення вагонів для формування маршрутного поїзда в 50 вагонів.

Відтак, процедура накопичення вагонів фактично передбачає затримку окремих вагонів на певний час з метою формування маршрутного поїзда, на що позивач надав свою згоду шляхом укладання з відповідачем договору.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "Нібулон" 13-15 жовтня 2022 року по станції Пальміра Одеської залізниці проводило навантаження залізничних вагонів у складі одного маршрутного поїзда №101547, які надалі слідували маршрутним поїздом станція відправлення Пальміра станція призначення Черноморская по перевізних документах (накладних) №41581737, 41581760, 41581745, 41581778, 41581752.

Накопичення вагонів 14-15 жовтня 2022 року на станції Пальміра підтверджується актами загальної форми ГУ-23, які зазначено вище.

Таким чином, перевізник надав замовнику, згідно договору послугу з накопичення вагонів, за попередньо погодженим планом, який мав ознаку "маршрутний" та за попередньою заявкою, без отримання якої замовник не спроможний сформувати маршрутний поїзд.

Відповідачем сплачено збір за накопичення таких вагонів на коліях загального користування по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №16100087, що не заперечується сторонами у справі.

Суд зазначає, що інших платежів послуга "накопичення вагонів" не передбачає.

Проте, позивач, посилаючись на п.п. 8, 9 Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №861/5082, вважає, що відповідач мав сплатити перевізнику збір за зберігання вантажу внаслідок прострочення строку накопичення вагонів.

Суд не погоджується із вищенаведеними доводами позивача з огляду на наступне.

Пунктом 5 Правил №644 встановлено, що якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до п. 3 зазначених Правил, для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення через вину відправника, складаються акти загальної форми.

Згідно п.8 Правил №644, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки.

За вимогами п. 9 Правил №644 встановлено, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Якщо вантаж для відправлення завозиться на місця загального користування частинами і в день завезення першої частини не був зданий повністю, то збір за зберігання нараховується за кожну ввезену частину вантажу. Збір у таких випадках визначається як сума зборів за ввезені частини вантажу. Час зберігання кожної частини завезеного вантажу визначається від моменту ввезення цієї частини до моменту оформлення перевізних документів. У такому самому порядку визначається збір за зберігання вантажу на складі станції відправлення, поверненого на вимогу відправника.

Відтак, зважаючи на вимоги п. 8 та 9 Правил №644, нарахування збору за зберігання вантажу на коліях загального користування відбувається у разі наявності вини відправника у затримці та у разі, коли простій відбувся в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі з причин, не залежних від залізниці).

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса наполягає на тому, що існує факт затримки вагонів саме з вини відповідача, який пов`язаний з оформленням вантажу після забирання їх з місць навантаження/вивантаження.

Як встановлено судом, сторони домовились про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів. При цьому, сторонами погоджено специфічні умови перевезення вантажів, які є визначальними щодо порядку надання відповідних послуг та особливостей їх оплати з урахуванням характеру укладеного між сторонами Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-001 від 25.02.2020.

Пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644) встановлено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 №542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за №798/5989);

Якщо вантажі мають одне найменування, приймаються до перевезення від одного відправника з однієї станції відправлення і адресуються на одну станцію призначення одному одержувачу, то таки вантажі маршрутом або групою вагонів приймаються до перевезення за одним перевізним документом (п.6.1. Правил оформлення перевізних документів).

Враховуючи викладене, суд зазначає, що ТОВ СП "Нібулон" дотримано умови договору та вказаних нормативних актів щодо оформлення маршрутного потягу однією накладною з відомістю вагонів, що перевозяться маршрутом. При цьому, оформлення / не оформлення окремої накладної на кожну партію вагонів з маршрутного потягу, або одного документу на весь маршрутний потяг, жодним чином не впливає на відправлення маршрутного потягу до моменту формування (накопичення) складу в 50 вагонів з вантажем, адже накопичення вагонів з вантажем (маршрут) в даному випадку відбувається в рамках договірних відносин (є предметом послуги, за яку сплачується тариф), отже не може кваліфікуватись як "матеріальна відповідальність" та не має такого елементу як "вина" відправника.

Разом з тим, суд зазначає, що оскільки спірні правовідносини врегульовані Додатком 1-4 до Договору, який є невід`ємною частиною договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та визначає умови організації накопичених вагонів, п. 2.1.5 Договору, згідно з яким замовник зобов`язаний відшкодувати перевізнику витрати, пов`язані із затримкою вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, зокрема, через інші причини, що не залежать від перевізника не підлягає застосуванню. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання сум з внесеної передоплати за кодом платника, на який посилається АТ "Українська залізниця" в обґрунтування своїх доводів.

Також, з огляду на зміст та умови укладеного між сторонами Додатку 1-4 до Договору, безпідставним є також застосування до спірних правовідносин сторін п. 9 Правил зберігання вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2020 року №644 (із змінами та доповненнями), на приписи якого (як на підставу правомірності спірних нарахувань) посилається позивач, зазначаючи, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у тому числі під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що у даному випадку саме акти загальної форми ГУ-23 фіксують час початку та час закінчення накопичення вагонів, у відповідності до умов договору та додатку до нього, та які є підставою для матеріальної відповідальності відповідача, зокрема, в інших випадках для засвідчення обставин затримки, оскільки в умовах спірних спеціальних правовідносин, які виникли між сторонами, вказані акти лише здійснюють роль документування часу перебування вагонів на коліях перевізника, а не належним доказом вини замовника, оскільки у даному випадку, у зв`язку із формуванням потягу, замовник не може передбачити період такого формування.

Відповідно до п.9.1 Додатку 1-4, за послугу з накопичення вагонів замовник сплачує плату за вільним тарифом "Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу" відповідно до Додатку 1-1 до Договору. При нарахуванні такої плати 1 вагоно-доба розраховується з округленням неповної доби (24 години від початку накопичення) до повної (24 години до закінчення накопичення).

Враховуючи наведені обставини, суд зазначає, що у даному випадку, затримка вагонів під час накопичення останніх для формування маршрутного поїзду не може кваліфікуватись як одностороннє порушення зобов`язань з боку відповідача, оскільки такі дії цілком відповідають умовам укладеного сторонами договору, який передбачає надання спеціальних послуг та Додатку 1-4 до нього.

Отже, обставини затримки вагонів при їх накопиченні з метою формування маршрутного поїзда (у 50 вагонів), на що залізниця надала свою згоду шляхом укладання з відповідачем Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-001 від 25.02.2020, не можуть бути розцінені як такі, що виникли з вини відправника та не залежали від залізниці.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії Південна залізниця про стягнення з ТОВ СП "Нібулон" коштів є необґрунтованими, оскільки підстави для нарахування збору за зберігання вантажу відсутні.

Як визначено статтею другою Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно приписів ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз.

Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування.

Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Статтею 104 ГПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідачем подано до господарського суду висновок експерта №02/07-23 від 17.07.2023, відповідно до якого експертом зазначено, що дослідженням наданих експерту документів встановлено:

1) Додатком 1-4 до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-001 від 26.06.2020, який укладено між ТОВ СП "Нібулон" та АТ «Українська залізниця», визначена та тарифікована спеціальна послуга з накопичення вагонів з вантажем на коліях загального користування станцій накопичення для відправлення їх маршрутними поїздами на станції призначення;

2) Відповідно до Додатку 1-4 до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №40-14291113/2020-001 від 26.06.2020, який укладено між ТОВ СП "Нібулон" та АТ «Українська залізниця», надання спеціальної послуги з накопичення вагонів маршрутного потягу (предмет Додатку № 1-4) оформлюється Актом загальної форми ГУ-23;

3) Відповідно до Правил зберігання вантажу (ст.12, 46 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, Акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності (п.3 Правил). Таким чином складання акту форми ГУ-23 також передбачено і в інших випадках , зокрема, у випадку протиправної поведінки;

4) Складання акту форми ГУ-23 в рамках тарифікованої спеціальної послуги за Договором не є обов`язковим підтвердженням обставин протиправної поведінки, внаслідок чого може бути виставлена плата за протиправну поведінку, зокрема, за п. 8, 9 Правил зберігання вантажу (ст. 12, 46 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644;

5) наданими на дослідження документами на прикладі формування маршрутного поїзду №103047 встановлено документально та нормативно необгрунтований розрахунок часу умовної «затримки» вагонів, в актах ГУ-23 зазначено фактичний час накопичення вагонів, який у відповідності до Додатку 1-4 тарифікується перевізником та сплачується ТОВ СП "Нібулон" в рамках зазначеної спеціальної послуги - накопичення вагонів маршрутного поїзду (порожніх та/або з вантажем). В умовах договору, що регулює і спеціальну послугу та відповідно наведеним вимогам Правил користування вагонами та контейнерами, актом форми ГУ-23 лише фіксується час перебування вагонів на коліях загального користування, що, в свою чергу, є предметом спеціальної послуги - «накопичення вагонів з вантажем у кількості 50 вагонів - маршрутний поїзд», оскільки вказаний акт відображає час, за який сплачується договірний тариф - «Організація перевезень і накопичення власного рухомого складу» (п.9.1 Додаток 1-4). Отже надані Акти загальної форми ГУ-23 не є належним підтвердженням нарахування Відповідачу зобов`язань збору за зберігання вантажу внаслідок протиправної поведінки за п. 8, 9 Правил зберігання вантажу (ст. 12, 46 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644.

Надаючи наведеному висновку експерта №02/07-23 від 17.07.2023 оцінку в порядку, визначеному ст.ст. 86 та 104 ГПК України, господарський суд виходить з того, що як витікає з висновку, він не містить відповідей на жодне з питань, які, одночасно, стосуються предмету спору та потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право в розумінні положень ст. 99 ГПК України.

При цьому суд відзначає, що тлумачення положень договору, оцінка інших документів, які було подано на розгляд експерта на предмет обґрунтованості/необґрунтованості вимог сторін у справі віднесено до компетенції господарського суду.

Отже підстав для застосування вказаних висновків, господарський суд не вбачає.

Узагальнюючи наведені вище міркування, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії Південна залізниця, внаслідок чого у задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у разі відмови у задоволенні позову, витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.В задоволені позову відмовити.

2.Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

3.Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство "Українська залізниця" (вул. Єжи Гедройця, 5, м. Київ, 03680, , електронна пошта:

в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, м. Одеса, 65012, електронна пошта: )

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон" (Каботажний спуск, буд. 1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54002, , електронна пошта: ).

Повний текст судового рішення складено та підписано судом 23.10.2023.

Суддя В.О.Ржепецький