ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" жовтня 2023 р. Черкаси справа №925/1396/23

Суддя Господарського суду Черкаської області Кучеренко О.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» про видачу судового наказу за грошовими вимогами до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 13418,79 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» звернулося у Господарський суд Черкаської області із заявою про видачу судового наказу за вимогами до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 13418,79 грн, з яких: 11857,00 грн основної заборгованості, 353,78 грн річних та 1208,01 грн інфляційних витрат, а також 268,40 грн судового збору. Заява про видачу судового наказу обґрунтована невиконанням фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Індивідуальним договором, укладеним відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (публічний договір приєднання), в частині оплати послуги постачання теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, яка розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнанні індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води.

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Порядок та форма звернення до суду з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом II «Наказне провадження».

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 155 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Разом з цим, Господарським процесуальним кодексом України встановлено певні вимоги до заяви про видачу судового наказу. Так, відповідно до пункту 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Пунктом 5 частини 2 статті 150 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Отже, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, повинен в тому числі подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

У заяві про видачу судового наказу заявник вказує, що між ним та боржником встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання послуг у сфері теплопостачання на підставі публічного договору на постачання теплової енергії з умовами, які опубліковані на офіційному сайті заявника.

На підтвердження заявленого до стягнення розміру заборгованості заявник долучив до матеріалів заяви Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, додаток до Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії заяву-приєднання до договору про надання послуги з постачання теплової енергії, акти наданих послуг за період з грудня 2021 року до серпня 2023 року, рішення Смілянської міської ради №528 про встановлення тарифів на теплову енергію, накази Товариства з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» №40 від 22.11.2021, №29 від 31.10.2022 та №30 від 11.11.2022 «Про затвердження розміру плати за абонентське обслуговування».

Абзацом 5 пункту 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 визначено, що фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.

Суд звертає увагу заявника на те, що загальними засадами наказного провадження та встановленим порядком розгляду заяви про видачу судового наказу, визначено, що наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

При зверненні заявника до господарського суду із заявою про видачу судового наказу та при викладенні обставин, на яких ґрунтуються вимоги заявника, останнім мають бути зазначені та надані належні, допустимі, достовірні та вірогідні докази, на підтвердження заявлених ним вимог та обставини їх виникнення.

Однак, заявником не надано допустимих доказів, які підтверджували б приєднання споживача до умов Індивідуального договору (акцептування договору): підписаної заяви-приєднання чи доказів сплати рахунків за надані послуги. Долучення до заяви самої копії публічного договору про надання послуги з постачання теплової енергії не може свідчити про приєднання споживача до умов такого договору.

Відсутність підписаного боржником договору або ж заявки на приєднання до договору може свідчити про заперечення, невизнання чи оспорення ним свого обов`язку перед постачальником або заперечення щодо обсягу наданої теплової енергії, що доводиться на загальних підставах в позовному порядку.

Крім того, долучені до заяви про видачу судового наказу акти наданих послуг, складені та підписані лише заявником, однозначно не підтверджують факт отримання послуги «теплова енергія» фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 13418,79 грн.

Відповідно до частини 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 152, 153, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Смілаенергопромтранс» у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і протягом десяти днів може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко