РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 м. КиївСправа № 910/8667/23

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ";

до: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САКСАГАНСЬКОГО 121";

про: стягнення 1.664.664,63 грн.

За зустрічним позовом: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САКСАГАНСЬКОГО 121";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ";

про: визнання недійсними: протоколу електронного аукціону та акту про придбання майна на аукціоні.

Суддя Сергій Балац

Секретар судового засідання Бут Д.О.

Представники:

позивача (відповідача за зустрічним позовом): Розпаченюк А.С.;

відповідача (позивача за зустрічним позовом): Тарантаєв І.А.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САКСАГАНСЬКОГО 121" (далі - відповідач) про стягнення 1.664.664,63 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між останнім та публічним акціонерним товариством "КИЇВЕНЕРГО" договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.08.2011 № 7533198, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості за таким договором в сумі 1.664.664,63 грн., яка заявлена позивачем до стягнення у даному позові, як новим кредитором.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8667/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 03.07.2023.

В підготовчому засіданні 03.07.2023 оголошено перерву до 24.07.2023.

До господарського суду надійшла зустрічна позовна заява об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САКСАГАНСЬКОГО 121" (далі - позивач за зустрічним позовом/відповідач за первісним позовом) до товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" (далі - позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом) про визнання недійсними: протоколу електронного аукціону та акту про придбання майна на аукціоні.

Позовні вимоги мотивовані наявністю підстав для визнання недійсними: протоколу електронного аукціону від 25.08.2021 № UA-PS-2021-08-10-000016-3 та акту про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 № б/н, оскільки такі документи укладені з порушенням частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 10.07.2023 вказану зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/8667/23 та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом у справі № 910/8667/23.

Ухвалою від 11.07.2023 № 910/8667/23 підготовче засідання призначено на 14.08.2023.

Відповідач за первісним позовом скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким первісний позов відхилив з урахуванням відсутності первинних документів, які підтверджують заборгованість відповідача за первісним позовом, заявлену до стягнення. Також в поданому до суду відзиві відповідач за первісним позовом зазначає про пропуск позивачем за первісним позовом строку позовної давності.

Позивач за первісним позовом скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив за первісним позовом, в якій зазначив про те, що отримання розрахункових документів відповідно до умов договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.08.2011 № 7533198 покладено саме на відповідача за первісним позовом. Строк позовної давності позивачем за первісним позовом не прощений у зв`язку з введенням в дію карантину.

Відповідач за зустрічним позовом скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким зустрічний позов відхилив з урахуванням відсутності у позивача за зустрічним позовом жодних заперечень стосовно результатів аукціону та укладених за його результатом протоколу та акту.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача за зустрічним позовом про закриття провадження за зустрічним позовом, оскільки заявлені за зустрічним позовом вимоги мали бути розглянуті в межах провадження у справі про банкрутство акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО".

Відповідач за первісним позовом скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду заперечення на відповідь на відзив за первісним позовом, в яких зазначив про те, що позивач за первісним позовом не набув права складати облікові картки (табуляграми) за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.08.2011 № 7533198, право вимоги за яким було придбано. Крім того, подані разом з первісним позовом облікові картки (табуляграми) не містять жодних вказівок про те, що вони є дублікатами документів.

В підготовчому засіданні 14.08.2023 оголошено перерву до 28.08.2023.

До господарського суду надійшли заперечення позивача за зустрічним позовом на клопотання про закриття провадження за зустрічним позовом, оскільки позивач за зустрічним позовом не знав та не міг знати про проведення спірного аукціону.

В підготовчому засіданні 28.08.2023 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 18.09.2023.

В судовому засіданні 18.09.2023 оголошено перерву до 16.10.2023.

В судовому засіданні 16.10.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи уповноважених представників сторін по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між публічним акціонерним товариством "КИЇВЕНЕРГО" (найменування якого змінене на акціонерне товариство "КИЇВЕНЕРГО" та в подальшому на акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО"), як постачальником, та відповідачем за первісним позовом, як споживачем, укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.08.2011 № 1533198 (відповідно до додаткової угоди від 01.01.2014 номер договору змінено на № 7533198) (далі - Договір), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.2.1 Договору визначено, що постачальник зобов`язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності із споживачем (додатки 3, 4) для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку 1.

Положеннями пункту 2.3.1 Договору передбачено, що споживач зобов`язується дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в термін та за тарифами, зазначеними в додатку 2.

Відповідно до пункту 4.6 Договору, жодна із сторін не має права передавати свої права та обов`язки за даним Договором іншій особі, без письмової згоди іншої сторони.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Позивач за первісним позовом стверджує, що відповідач за зустрічним позовом не здійснив розрахунок за поставлену постачальником теплову енергію за Договором в період з 01.10.2017 по 01.06.2018 в загальній сумі 1.664.664,63 грн.

Отримання відповідачем за зустрічним позовом поставленої постачальником теплової енергії за Договором в період з 01.10.2017 по 01.06.2018 на загальну суму 1.664.664,63 грн. позивач за первісним позовом обґрунтовує:

- обліковими картками (табуляграмами) в період з жовтня 2017 по травень 2018;

- довідкою про стан розрахунків за спожиту теплову енергію період з 01.08.2011 по 01.01.2021;

- розрахунком заборгованості за спожиту теплову енергію в період з 01.10.2017 по 01.05.2023.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями частини 1 статті 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до протоколу електронного аукціону, який відбувся 25.08.2021 № UA-PS-2021-08-10-000016-3, акту придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 № б/н та витягу з додатку № 1 до акту придбання майна на аукціоні UA-PS-2021-08-10-000016-3 по лоту 71, зокрема, сума заборгованості відповідача за первісним позовом за Договором в сумі 1.732.111,22 грн. була придбана товариством з обмеженою відповідальністю "СПОРТСЕРВІС-СТМ" у вигляді права вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги.

Найменування товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТСЕРВІС-СТМ" змінено на позивача за первісним позовом (товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ") на підставі протоколу загальних зборів учасників від 14.09.2021 № 1/2021.

Позивач за первісним позовом стверджує, що відповідач за первісним позовом не здійснив розрахунок за Договором в період з 01.10.2017 по 01.06.2018 на загальну суму 1.664.664,63 грн., що призвело до звернення позивача за первісним позовом, як нового кредитора, до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача за зустрічним позовом заборгованості за Договором в сумі 1.664.664,63 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що первісний позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Пунктом 2.2.2 Договору передбачено, що постачальник зобов`язується щомісячно оформляти для споживача:

- величину фактично спожитої теплової енергії, визначену в Гігокалоріях (облікову картку) та її вартість за кожним особовим рахунком споживача за розрахунковий період (місяць);

- рахунок-фактуру, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця з урахуванням кінцевого сальдо розрахунків на його початок;

- акт звіряння розрахунків;

- податкові накладні (платнику податку);

- акт приймання-передавання товарної продукції.

Приписами частини 1 статті 517 Цивільного кодексу України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Проте позивач за первісним позовом, обґрунтовуючи заявлену до стягнення заборгованість відповідача за первісним позовом за Договором в період з 01.10.2017 по 01.06.2018 надав: роздруківку розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію в період з жовтня 2017 по квітень 2023 та роздруківки облікових карток в період з жовтня 2017 по жовтень 2018, які містять печатку та підпис посадової особи позивача за первісним позовом.

При цьому, такі роздруківки не містять відомостей про осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій на підтвердження яких вони видані, а також печатки енергопостачальної організації, що, за висновками суду, не можуть вважатися первинними документами, які підтверджують постачання відповідачу за первісним позовом теплової енергії за Договором в період з 01.10.2017 по 01.06.2018.

Більш того, право вимоги за заборгованістю, яка заявлена позивачем за первісним позовом до стягнення придбана останнім всупереч положенням пункту 4.6 Договору, оскільки матеріали справи не містять письмової згоди відповідача за первісним позовом на передачу прав і обов`язків за Договором.

Враховуючи те, що позивач за первісним позовом не підтверджено належними та допустимими первинними документами постачання відповідачу за первісним позовом теплової енергії за Договором в період з 01.10.2017 по 01.06.2018 та приймаючи до уваги придбання позивачем за первісним позовом заявленої до стягнення заборгованості всупереч положенням 4.6 Договору, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога за первісним позовом про стягнення з відповідача за первісним позовом заборгованості в сумі 1.664.664,63 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Приписами статей 256, 257 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Суд вказує про пропуск позивачем за первісним позовом строку позовної давності при зверненні до суду.

Проте, правила про позовну давність судом не застосовуються з підстав відсутності порушеного права позивача за первісним позовом при зверненні до суду з первісним позовом, в той час коли застосування наслідків спливу строку позовної давності мало б місце при наявності порушеного права позивача за первісним позовом, яке підлягало б захисту в судовому порядку.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Твердження позивача за первісним позовом, викладені у відповіді на відзив за первісним позовом судом відхилені оскільки:

- судом встановлено, що позивачем за первісним позовом не подано до суду первинних документів, які підтверджують постачання відповідачу за первісним позовом теплової енергії за Договором в період з 01.10.2017 по 01.06.2018;

- правила про позовну давність судом не застосовуються з підстав відсутності порушеного права позивача за первісним позовом.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 та пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог за первісним позовом, а інші судові витрати позивача за первісним позовом у вигляді витрат на правову допомогу, покладаються на позивача за первісним позовом.

Вирішуючи спір в частині вимог за зустрічним позовом суд виходить з наступного.

Приписами частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що заборгованість останнього за Договором придбана відповідачем за зустрічним позовом всупереч положенням пункту 4.6 Договору, що відповідно до положень статті 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання недійним протоколу електронного аукціону, який відбувся 25.08.2021 № UA-PS-2021-08-10-000016-3 (оспорюваний протокол електронного аукціону) та акту придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 № б/н (далі - оспорюваний акт) в частинах відступлення права вимоги на дебіторську заборгованість позивача за зустрічним позовом перед постачальником за Договором.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що зустрічний позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Приписами частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відтак, аукціон безпосередньо пов`язаний зі здійсненням провадження у справі про банкрутство, тому його оспорювання можливе тільки за умови існування процедури банкрутства, в якій його проведено.

Так, ухвалою господарського суду Донецької області від 05.04.2023 у справі № 905/1965/19 про банкрутство акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО", яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 № 905/1965/19:

- затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО";

- ліквідовано юридичну особу - акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО";

- закрито провадження по справі № 905/1965/19 про банкрутство акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО" на підставі частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що спір про визнання недійсними результатів аукціону безпосередньо пов`язаний із здійсненням провадження у справі про банкрутство та має бути вирішений виключно в межах процедури банкрутства, приймаючи до уваги повне завершення процедури банкрутства акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО" відповідно до ухвали господарського суду Донецької області від 05.04.2023 у справі № 905/1965/19, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі в частині позовної вимоги за зустрічним позовом про визнання недійсним оспорюваного протоколу електронного аукціону підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Позовна вимога за зустрічним позовом про визнання недійсним оспорюваного акту задоволенню не підлягає, оскільки є похідною від вимоги за зустрічним позовом про визнання недійсним оспорюваного протоколу електронного аукціону у задоволенні якої судом відмовлено.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Твердження позивача за зустрічним позовом про те, що останній не знав та не міг знати про проведення аукціону судом відхилені, оскільки, як встановлено вище, спір за зустрічним позовом має бути вирішений виключно в межах процедури банкрутства, яке є повністю завершеним відповідно до ухвали господарського суду Донецької області від 05.04.2023 у справі № 905/1965/19.

Положеннями частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки вимоги за зустрічним позовом мали бути розглянуті в межах провадження у справі № 905/1965/19 про банкрутство акціонерного товариства "К.ЕНЕРГО", спір за зустрічним позовом, за висновками суду, виник внаслідок неправильних дій позивача за зустрічним позовом.

Таким чином, суд покладає витрати по сплаті судового збору за зустрічним позовом та інші судові витрати позивача за зустрічним позовом у вигляді витрат на правову допомогу на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Провадження у справі за зустрічним позовом - закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25 жовтня 2023 року

Cуддя Сергій Балац