ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року м.Дніпро Справа № 908/470/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Кощеєв І.М.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

від позивача: Дегтярьов ДТ., адвокат (поза межами суду);

від відповідача: Лянгасова Ю.А., адвокат (в залі суду);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.06.2023 (суддя Ярешко О.В., м. Запоріжжя, повний текст якого підписаний 15.06.2023) у справі № 908/470/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком м.Покровськ, Донецька область

до відповідача: Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області м.Запоріжжя

про стягнення 357 427 045,99 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком до відповідача: Служби автомобільних доріг у Запорізькій області про стягнення оплати за виконані роботи за договором № 410-21 від 08.07.2021 щодо поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167 у розмірі 357 427 045,99 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за умовами договору № 410-21 від 08.07.2021 позивачем протягом 2021 року були виконані роботи на загальну суму 357 427 045,99 грн. та складені проекти актів виконаних робіт та довідки про вартість таких робіт, які відображають фактично виконані роботи. У вересні 2022 відповідачу листами позивача були надані проекти актів приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість таких робіт та витрат, які підписані зі сторони позивача, а також документи, які підтверджують їх показники. Вказані документи були отримані відповідачем 16.09.2022. Відповідач листами від 28.10.2022 повідомив, що вказані документи не були підписані та оплачені виключно по причині відсутності достатнього фінансування, що об`єктивно не залежало від замовника. Відповідно до договору та вимог законодавства, під час надання позивачем послуг з поточного середнього ремонту здійснювались нагляди за наданими послугами; позивачем забезпечено ведення загального журналу робіт, а також були надані акти на закриття прихованих робіт. У зв`язку з чим відповідач не заперечує факт надання позивачем послуг згідно з актами та довідками та усією іншою документацією на загальну суму 357 427 045,99 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.06.2023 у справі №908/470/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком , в якій з посиланням на неправильне застосування судом при його прийнятті норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача оплату за виконані роботи в сумі 357 427 045,99 грн.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що Поведінка позивача, вказує, що спір (ухилення відповідача від підписання актів виконаних робіт), виник наприкінці 2021, оскільки: 15.12.2021 він звернувся до судового експерта; 27.12.2021 він звернувся до відповідача з листом-запитом про наявність фінансування.

На першому аркуші висновку експерта №63/12 (проведення експертизи розпочато 15.12.2021) вказано, що позивач звернувся з метою подання його відповідно до ст. 101 ГПК України до суду, тобто того органу, хто захищає порушені права.

Якщо би відповідач не ухилявся від підписання актів, то би у позивача не було потреби збирати докази для звернення до суду.

Сукупність логічно пов`язаних між собою доказів свідчить на користь висновку про те, що акти були надані відповідачу наприкінці 2021 року, а як наслідок висновок суду першої інстанції про перше надання актів виконаних робіт мало місце 16.09.2022 не відповідає встановленим обставинам справи та наявним доказам:

- показанням свідка ОСОБА_1 ;

- листам відповідача №12/3456 від 30.12.2021, №№22/1155, 22/1155 від 28.10.2022;

- фактичній поведінці позивача та відповідача в 2021 році - відповідач письмово підтверджує відсутність фінансування оплати робіт, відмовляється підписувати акти виконаних робів, а позивач починає збирати докази для звернення до суду.

Суд першої інстанції вказав на факт тимчасової окупації Російською Федерацією ділянки відремонтованої автомобільної дороги та зробив висновок про те, що акти виконаних робіт не підписані відповідачем правомірно, у зв`язку з фактичним неприйняттям ним робіт через відсутність такої фізичної можливості.

Однак, вважає, що відсутність фізичної можливості прийняти виконані роботи під час тимчасової окупації не є законною підставою для не прийняття результатів таких робіт. Судом першої інстанції не встановлено фактичного не виконання робіт позивачем. Обставина виконання робіт, обумовлених договором, підтверджена судовою експертизою. Ця експертиза була ініційована позивачем у зв`язку з протиправною поведінкою замовника робіт (відповідача у справі), яка полягала в протиправній відмові виконати свої обов`язки з прийняття робіт та їх оплати.

Відповідач в ході судового розгляду не заперечував обставини того, що він постійно здійснював технічний нагляд за підрядними роботами.

Між тим, матеріали справи не містять доказів, відповідно до яких відповідач адресував позивачу вимоги, претензії, приписи щодо якості робіт, відповідності їх будівельним вимогам, порядку, строків проведення робіт тощо.

Неоплата фактично виконаних позивачем робіт призводить до порушення вищезгаданих принципів справедливості та добросовісності.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував судом першої інстанції норми матеріального права, які міститься п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечив, рішення вважає законним і обґрунтованим, зазначає, що У зв`язку з тимчасовою окупацією Російською Федерацією автомобільної дороги Т-08-19 Більмак-/М-14/, на якій викопувались роботи за Договором через відсутність фізичної можливості відповідач позбавлений можливості перевірили та встановити, що роботи викопані відповідно до державних стандартів, будівельним нормам іншим нормативно-правовим актам у тому числі їй тендерній та проектній документації, а отже позбавлений можливості висунути позивачу вимоги, претензії, приписи щодо якості робіт, відповідності їх будівельним вимогам, порядку, строків проведення робіт тощо.

Під час судових засідань відповідачем зазначалось та не заперечувалось позивачем, що станом па час отримання відповідачем актів та довідок за Договором, автомобільна дорога Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 504-167 у Запорізькій області знаходилась та знаходиться в Бердянському районі Запорізької області, яка у зв`язку з повномасштабною війною, розв`язаною російською федерацією проти України та українського народу відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75 віднесено до переліку територій, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових дій)або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні).

Позивачем не наведено обґрунтованих обставин та не надано належних доказів щодо неможливості передання актів та довідок відповідачу у встановлений договором строк та безпідставного ухилення відповідачем від прийняття робіт. В матеріалах справи відсутні докази, що позивачем до відповідача направлялись на підписання акти, довідки про виконання робіт та відмови відповідача у їх підписанні до настання форс мажорних обставин.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Кощеєв І.М., Антонік С.Г.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 04.07.2023 здійснено запит матеріалів справи №908/470/23 із Господарського суду Запорізької області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

10.07.2023 матеріали справи №908/470/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.07.2023 у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Антонік С.Г., Кощеєв І.М. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.06.2023 у справі №908/470/23; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 20.09.2023.

Розпорядженням керівника апарату суду від 15.09.2023, у зв`язку із рішенням ВРП від 20.07.2023 про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Кощеєв І.М., Верхогляд Т.А.

В судовому засіданні 15.09.2023 оголошено перерву до 18.10.2023.

В судовому засіданні 18.10.2023 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

08.07.2021 між Службою автомобільних доріг у Запорізькій області (замовник, відповідач), новим найменуванням якої є: Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області, та Товариством з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком (генпідрядник за договором, позивач) укладено договір № 410-21, відповідно до п. 1.1 якого, генпідрядник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим договором, своїми силами і засобами на власний ризик та/або з залученням субпідрядних організацій, надати замовнику послуги, зазначені у пункті 1.2, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги.

Найменування послуги, згідно п. 1.2, - поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167, Запорізька область (45233142-6 Ремонт доріг (надалі послуги). Кількість послуг: склад та обсяги послуг, що є предметом договору, визначені проєктною документацією.

Ціна договору, згідно п.п. 3.1, 3.2, становить ,00 грн. з ПДВ. Фінансування договору здійснюється з державного бюджету України. Ціна цього договору є твердою.

Згідно п.п. 5.1, 5.3, термін надання послуг: з дати укладання договору по 30.11.2022. Початок та закінчення етапів надання послуг визначається календарним планом надання послуг, який є невід`ємною частиною договору. Генпідрядник після закінчення надання послуг надає замовнику повідомлення про закінчення надання послуг.

Замовник зобов`язався: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги; приймати надані послуги згідно з актами приймання виконаних будівельних робіт (форм № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) (п. 6.1).

У розділі 4 договору сторонами визначено порядок здійснення оплати. Відповідно до п. 4.1, розрахунки проводяться шляхом оплати замовником наданих послуг після підписання сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3), складених у відповідності з положеннями чинного ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 та підписаних уповноваженими представниками сторін. Кінцеві розрахунки здійснюються у двотижневий термін після надання та приймання всіх передбачених договором послуг на підставі затвердженого акту прийняття послуг з поточного середнього ремонту (згідно СОУ 42.1-38:2019 Настанова щодо прийняття робіт з поточного середнього ремонту автомобільних доріг загального користування).

Замовник, згідно п. 4.2, здійснює розрахунки за надані послуги з генпідрядником протягом 30 календарних днів після отримання коштів від головного розпорядника коштів по цьому договору та на підставі підписаних Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідок про вартість виконання будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3). Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідки про вартість виконання будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) готує генпідрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника у строк не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця. Представник замовника на протязі п`яти робочих днів перевіряє надання послуг згідно представленого акту і підписує його в частині фактично наданих послуг, в межах виділених бюджетних асигнувань. Генпідрядник надає для перевірки реєстр накладних на придбані матеріали, конструкції, вироби та інші документи, які підтверджують витрати та документи, передбачені цим договором, а у випадку залучення субпідрядників з виділенням послуг, наданих субпідрядниками. Одночасно з Актами приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та Довідками про вартість виконання будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3) генпідрядник надає замовнику розрахунок фактичних витрат по експлуатації машин та механізмів.

Згідно п.п. 8.2, сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) , повинна не пізніше ніж протягом трьох днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами або іншим компетентним органом відповідно до чинного законодавства України.

Згідно п. 11.1, договір набирає чинності з дати його підписання і діє по 31.12.2022, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

Сторонами до договору підписано додаток № 1 Договірна ціна; додаток № 2 Календарний план; додаток № 3 Перелік субпідрядників.

Листом від 27.12.2021 вих. № 27/12-01 позивач просив відповідача поінформувати, чи наявні в його розпорядженні бюджетні кошти для проведення оплати виконаних протягом 2021 ТОВ Шляхове будівництво Альтком робіт за договором № 410-21 від 08.07.2021 щодо поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167 у сумі 357427045,99 грн. І чи може відповідач прийняти на опрацювання документи щодо підтвердження виконання робіт та витрати на вказаній ділянці, а також проєкти актів приймання виконаних робіт.

У відповіді на вказаний лист відповідач у листі від 30.12.2021 вих. № 12/3456 зазначив, що загальна сума за договором № 410-21 від 08.07.2021 щодо поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167 становить ,00 грн. Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України по зазначеному об`єкту передбачено обсяги фінансування на загальну суму 456560661,85 грн.; станом на 29.12.2021 профінансовано 456560661,85 грн. На даний час по об`єкту інших коштів не передбачено. Вважає недоцільним, до моменту виділення постановою КМУ бюджетних коштів, надавати на погодження проєкти актів виконаних будівельних робіт.

Позивач долучив до матеріалів справи підписані 16.12.2021 зі свого боку та скріплені круглою печаткою товариства довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми № КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт (форми № КБ-2в): № 24 на суму 128245389,13 грн. (за листопад 2021), № 26 на суму 1268269,06 грн. (за грудень 2021), № 27 на суму 2784616,73 грн. (за вересень 2021), № 28 на суму 21191477,53 грн. (за грудень 2021), № 29 на суму 9228507,24 грн. (за грудень 2021), № 30 на суму 15410091,10 грн. (за серпень-грудень 2021), № 31 на суму 4976413,46 грн. (за грудень 2021), № 32 на суму 5466890,39 грн. (за грудень 2021), № 33 на суму 1851008,77 грн. (за грудень 2021), № 34 на суму 1889508,65 грн. (за грудень 2021), № 35 на суму 34343961,08 грн. (за грудень 2021), № 36 на суму 5442981,95 грн. (за жовтень 2021), № 37 на суму 6465715,19 грн. (за грудень 2021), № 39 на суму 24790061,83 грн. (за вересень - жовтень 2021) (підписано позивачем 29.11.2021), № 40 на суму 1609136,58 грн. (за грудень 2021), № 41 на суму 6552359,06 грн. (за грудень 2021), № 42 на суму 39329010,19 грн. (за грудень 2021), № 43 на суму 13431050.23 грн. (за грудень 2021), № 44 на суму 10369622,27 грн. (за грудень 2021), № 45 на суму 1079617,33 грн. (за грудень 2021), № 46 на суму 372637,92 грн. (за грудень 2021), № 47 на суму 8291404,16 грн. (за липень - грудень 2021), № 48 на суму 3669596,84 грн. (за листопад - грудень 2021), № 49 на суму 403122,78 грн. (за грудень 2021), № 50 на суму 5673523,24 грн. (за грудень 2021), № 51 на суму 3471072,28 грн. (за грудень 2021), всього на загальну суму 357 427 045,99 грн.

Листом від 15.09.2022 вих. № 15/09-04 позивач передав відповідачу (лист отриманий відповідачем 16.09.2022) проекти актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), довідок про вартість виконання будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3) на загальну суму 335918325,69 грн., які підписані з його сторони, та завірені копії документів, підтверджуючих їх показники. Просив підписати вказані документи та повернути йому примірники вказаних документів.

Листом від 15.09.2022 вих. № 15/09-05 позивач передав відповідачу (лист отриманий відповідачем 16.09.2022) проекти актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), довідок про вартість виконання будівельних робіт та витрат (форма № КБ-3) на загальну суму 21508720,30 грн., які підписані з його сторони, та завірені копії документів, підтверджуючих їх показники. Просив підписати вказані документи та повернути йому примірники вказаних документів. Зазначив, що роботи виконані в 2021 році. У зв`язку з воєнним станом не було можливості своєчасно подати на перевірку проєкти актів приймання виконаних будівельних робіт.

У листах від 28.10.2022 вих. №№ 22/1155, 22/1156 відповідач, за результатами розгляду наданих проектів актів приймання виконаних будівельних робіт, довідок про вартість виконання будівельних робіт та витрат, підтверджуючих документів, повідомив, що вказані акти та довідки не були підписані ним виключно по причині відсутності достатнього фінансування, що об`єктивно не залежало від замовника. Відповідно до договору та вимог законодавства, під час надання позивачем послуг з поточного середнього ремонту здійснювались нагляди за наданими послугами; позивачем забезпечено ведення загального журналу робіт, а також були надані акти на закриття прихованих робіт. У зв`язку з чим відповідач не заперечує факт надання позивачем послуг згідно з актами та довідками та усією іншою документацією на загальну суму 357 427 045,99 грн. Також зазначив, що у зв`язку з війною наразі автомобільна дорога Запорізької області є такою, що знаходиться поки що на окупованій території та у працівників/повноважних спеціалістів відповідача відсутня сьогодні можливість для виїзду на місце ремонту автомобільної дороги та огляду будівельного майданчика з метою засвідчення станом на поточні дати наданих позивачем фізичних обсягів послуг відповідно до актів та довідок за вказану суму.

Позивач надав відповідачу вимогу вих. № 16/01-04/05 від 16.01.2023, що отримана останнім 20.01.2023, про повернення підписаних екземплярів вищевказаних актів та довідок у 7-денний строк від дня пред`явлення вимоги, вимагав здійснити оплату за виконанні роботи за договором № 410-21 від 08.07.2021 на вказаний рахунок.

У заяві свідка ОСОБА_1 , підпис якого на заяві посвідчено 22.03.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., зазначено, що ОСОБА_1 є керівником проєктів та програм у сфері матеріального (нематеріального) виробництва у ТОВ Шляхове будівництво Альтком. Він безпосередньо здійснює керівництво проєктом за договором № 410-21 від 08.07.2021, у тому числі здійснює комунікацію з замовником (відповідачем) та його відділами стосовно всіх питань реалізації проєкту, у тому числі з питань розрахунків за виконані роботи. Повідомив суд, що йому відомі нижче наведені обставини, з якими він обізнаний безпосередньо, оскільки вони стосуються виконання ним посадових обов`язків. ТОВ Шляхове будівництво Альтком, як підрядником за договором № 410-21 від 08.07.2021 щодо поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167, протягом 5 місяців 2021 року були виконані роботи на загальну суму 357427045,99 грн. (за вирахуванням зворотних сум), що зафіксовано в актах виконаних робіт КБ-2в. У листопаді-грудні 2021 були підготовлені проєкти вказаних актів, які були підписані ОСОБА_1 , а також зібрані підтверджуючі документи відповідно до вимог договору. Після цього він з`явився до Служби автомобільних доріг у Запорізькій області з метою подати їх на перевірку та подальшу оплату. Проте, у розмові з співробітниками відділу фінансування Служби, йому було повідомлено, що вони поки що не можуть прийняти документи, тому як план фінансування ще їм невідомий, та брати на себе бюджетні зобов`язання вони не мають права. Повідомлено, що як тільки буде затверджено вказаний план фінансування, то вони відразу приймуть документи для проведення виплат. ОСОБА_1 зазначив, що йому відомо, що в більшості випадків наприкінці року чи в самому його початку, поки не визначений план фінансування, представники замовника (державні органи) намагаються не приймати документи для виплати підрядникам коштів за виконані роботи, з метою не допустити збільшення бюджетних боргових зобов`язань.

Позивачем подано копію висновку експерта № 63/12 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, складеного 15.02.2022 судовим експертом Контимировою В.В. Вказана експертиза була проведена згідно листа-звернення ТОВ Шляхове будівництво Альтком на підставі договору про надання послуг № 63/12 від 15.12.2021 на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

На вирішення експертизи було поставлено, зокрема, питання 4: Чи відповідають виконані будівельні роботи по об`єкту Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167 за договором № 410-21 від 08.07.2021 обсягам та вартості, зазначеним в актах приймання виконаних робіт форми КБ2-в (згідно переліку) проєктно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності? Яка вартість фактично виконаних робіт з будівництва об`єкту?

Об`єктом дослідження даної експертизи є, зокрема, автомобільна дорога державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167. За клопотанням експерта від 16.12.2022 були проведені 21.01.2022 експертом Контимировою В.В. натурні обстеження об`єкту дослідження - дорога державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167; огляди проведено в присутності трьох представників ТОВ Шляхове будівництво Альтком.

По питанню четвертому експертом зазначено, що на момент огляду встановлено, що роботи, вказані в актах виконаних будівельних робіт КБ-2в за об`єктом Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167, за договором № 410-21 від 08.07.2021, закінчено будівництвом.

Згідно висновку експерта по четвертому питанню: співставленням робочого проєкту, актів на закриття прихованих робіт та наданих на дослідження актів виконаних робіт КБ-2в за об`єктом Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167, за договором № 410-21 від 08.07.2021 та результатів проведених замірів встановлено, що обсяги виконаних робіт (які можливо було оглянути та перевірити та тих, що підтверджені документально) на об`єкті Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167, вказані в актах приймання виконаних будівельних робіт, відповідають фактично виконаним роботам та виконані за проєктними рішеннями. Вартість фактично виконаних будівельних робіт по об`єкту Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167 відповідає вартості виконаних будівельних робіт, яка відображена в актах КБ-2в (згідно переліку), за договором № 410-21 від 08.07.202 та складає 357 427 045,99 грн. з врахуванням ПДВ.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарський суд виходив того, що враховуючи тимчасову окупацію Російською Федерацією автомобільної дороги, що є об`єктом по договору № 410-21, суд прийшов до висновку, що акти № КБ-2в та довідка № КБ-3, що покладені у підставу позову, не підписані відповідачем правомірно, у зв`язку з фактичним неприйняттям ним робіт через відсутність такої фізичної можливості.

З поданих позивачем доказів не вбачається доведення обставини щодо виконання ним робіт на суму 357 427 045,99 грн. та неправомірного та необґрунтованого ухилення відповідача від прийняття цих робіт.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що укладений між сторонами Договір від 08.07.2021 № 410-21 за своїм змістом та правовою природою є договором будівельного підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Відповідно ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору будівельного підряду, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно ст. 882 ЦК України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Згідно з ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Як зазначалося вище, згідно договору роботи мали бути виконані у строк до 30.11.2022 згідно календарного плану (пункт 5.1 договору).

Відповідач, як зазначено, виконав роботи по договору у грудні 2021, тобто, достроково.

Відповідно додатку № 2 Календарний план надання послуг до договору, етапи робіт мали виконуватися у різні періоди, зокрема, липень-серпень 2021, вересень-жовтень 2021, серпень-жовтень 2021.

До матеріалів справи позивачем долучені акти форми КБ-2в щодо виконаних робіт у жовтні 2021, вересні - жовтні 2021. Інші роботи були виконані у грудні 2021.

За умовами договору (пункт 4.2) саме генпідрядник готує і передає для підписання уповноваженому представнику замовника у строк не пізніше як за 5 робочих днів до кінця звітного місяця відповідні акти та довідки.

Тобто, позивач мав подати акти та довідки замовнику за липень-серпень 2021 у серпні 2021, за вересень-жовтень 2021 у жовтні 2021, за серпень-жовтень 2021 у жовтні 2021, за грудень 2021 у грудні 2021.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання (ст. 610 ЦК України).

Враховуючи положення наведених вище норм законодавства, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт - негайно про них заявити (зокрема, шляхом надання обґрунтованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18, від 16.09.2019 у справі № 921/254/18, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18).

При цьому відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 927/414/17, від 04.06.2018 у справі № 908/3519/16, від 05.06.2018 у справі № 910/16804/17, від 26.06.2018 у справі № 902/1370/15, від 19.09.2018 у справі № 905/1090/17, від 06.08.2018 у справі № 911/662/17, від 19.06.2019 у справі № 910/11191/18, від 18.07.2019 у справі № 910/6491/18, від 21.08.2019 у справі № 917/1489/18).

Якщо позивач як підрядник фактично виконав відповідні роботи і надіслав замовнику акти приймання-виконання будівельних робіт, які останній отримав під час розгляду справи про стягнення з нього коштів за виконані за цими актами роботи (до винесення рішення у справі) і під час розгляду справи не надав доказів їх оплати чи мотивованої відмови від їх підписання, а строк здійснення оплати за ними настав, то заявлена позивачем вимога про стягнення коштів за виконані роботи за вказаними актами повинна розглядатись судами, на підставі чого суди повинні ухвалити рішення про стягнення чи відмову у стягненні коштів за виконані роботи, в залежності від наявних у справі доказів щодо фактичного виконання робіт підрядником, зазначених ним у відповідних актах, а не робити висновок про передчасність позову, що помилково було зроблено судом апеляційної інстанції (постанова Верховного Суду від 18.08.2021 у справі № 910/18384/20).

Згідно ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Колегія суддів констатує, що сторонами визнано:

- обставини укладення між ними договору № 410-21 від 08.07.2021;

- передання позивачем відповідачу супровідними листам від 15.09.2022 вих. №№ 15/09-04, 15/09-05 актів форми № КБ-2в та довідок форми № КБ-3 за вказаним договором на загальну суму 357 427 045,99 грн.;

- що відповідно до договору та вимог законодавства під час надання позивачем послуг з поточного середнього ремонту здійснювався нагляд за наданими послугами; позивачем забезпечено ведення загального журналу робіт, а також були надані акти на закриття прихованих робіт. У зв`язку з чим відповідачем визнається факт надання позивачем послуг згідно з актами та довідками та усією іншою документацією на загальну суму 357 427 045,99 грн.;

- за доводами відповідача вказані акти та довідки не були підписані ним виключно по причині відсутності достатнього фінансування, що об`єктивно не залежало від замовника (через військову агресію російської федерації).

Як вже було зазначено вище, відповідно висновку експерта № 63/12 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, складеного 15.02.2022 судовим експертом Контимировою В.В. на момент огляду встановлено, що роботи, вказані в актах виконаних будівельних робіт КБ-2в за об`єктом Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167, за договором № 410-21 від 08.07.2021, закінчено будівництвом.

Співставленням робочого проєкту, актів на закриття прихованих робіт та наданих на дослідження актів виконаних робіт КБ-2в за об`єктом Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167, за договором № 410-21 від 08.07.2021 та результатів проведених замірів встановлено, що обсяги виконаних робіт (які можливо було оглянути та перевірити та тих, що підтверджені документально) на об`єкті Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167, вказані в актах приймання виконаних будівельних робіт, відповідають фактично виконаним роботам та виконані за проєктними рішеннями. Вартість фактично виконаних будівельних робіт по об`єкту Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167 відповідає вартості виконаних будівельних робіт, яка відображена в актах КБ-2в (згідно переліку), за договором № 410-21 від 08.07.202 та складає 357 427 045,99 грн. з врахуванням ПДВ.

Даний висновок судової експертизи містить детальний опис об`єкта дослідження, саме автомобільна дорога державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870-км 50+167.

У висновку наведено як результат документального дослідження - актів форми № КБ-2в та довідок форми № КБ-3, так і результат натурного обстеження виконаних робіт, та підтвердження відповідності фактичних обсягів виконаних робіт відомостям, що зазначені в актах.

Відхиляючи висновок експерта №63/12, суд першої інстанції вказав, що відповідно до реєстру атестованих судових експертів, дані якого розміщені в мережі Інтернет, судовий експерт Контимирова В.В. не є фахівцем державної спеціалізованої установи.

Разом з тим, судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу").

Контимирова В.В. є судовим експертом та включена у відповідний реєстр Міністерства юстиції України https://rase.minjust.gov.ua/.

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово- експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз (ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу").

Таким чином, судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, які міститься у ч. 1 та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу", що виявилося у тому, що суд обмежив право судового експерта Контимирової В.В. на проведення будівельно-технічної експертизи, яка може бути проведена будь-яким судовим експертом, а не тільки державними спеціалізованими установами.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, оцінюючи вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи стандарт вірогідності доказів та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає надані позивачем докази на підтвердження виконання ним підрядних робіт за договором №410-21 від 08.07.2021 щодо поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870 - км 50+167 в сумі 357 427 045,99 грн., зобов`язання за яким не є предметом спору у цій справі, більш вірогідними, ніж докази, надані відповідачем на спростування таких обставин.

У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Колегія суддів констатує, що відповідач, отримавши акти форми № КБ-2в та довідки форми № КБ-3 за вказаним договором на загальну суму 357 427 045,99 грн., безпосередньо у актах форми № КБ-2в не зазначив мотиви відмови від їх підписання.

Через що Акти, підписані позивачем, не можуть бути визнані судом недійсними, оскільки мотиви відмови відповідача від їх підписання у актах взагалі не зазначені.

Більш того мотиви відмови відповідача від підписання актів, наведені у листах від 28.10.2022 вих. №№ 22/1155, 22/1156 (відсутність достатнього фінансування; знаходження автомобільної дороги на тимчасово окупованій території, через що у працівників/повноважних спеціалістів відповідача відсутня сьогодні можливість для виїзду на місце ремонту автомобільної дороги та огляду будівельного майданчика з метою засвідчення станом на поточні дати наданих позивачем фізичних обсягів послуг відповідно до актів та довідок за вказану суму) колегією суддів визнаються необґрунтованими, оскільки

роботи по цим актам виконувалися та були завершені у 2021 році, тобто коли у відповідача не було жодних перешкод для здійснення контролю над процесом виконання робіт та перевірки їх результатів; відповідач в ході судового розгляду не заперечував обставини того, що роботи дійсно були виконані позивачем протягом 2021, він постійно здійснював контроль та нагляд за ходом робіт, а підписання актів виконаних робіт не відбулося наприкінці 2021 через відсутність бюджетного фінансування, а не через те, що він не отримував в той період ці акти.

Колегією суддів відхиляється посилання відповідача на відсутність його вини у простроченні виконання зобов`язань, з огляду на те, що:

- відповідач є юридичною особою, яка самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається;

- між сторонами виникли господарські відносини, а приписи ГК України не передбачають привілейованого становища суб`єктів господарювання, які фінансуються за рахунок бюджету, по відповідальності за порушення зобов`язань;

- факт відсутності бюджетного фінансування не може звільняти відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати послуг;

- відсутність бюджетних асигнувань чи будь яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання;

- сторони були вільними у підписанні договору, при цьому умови договору не ставлять в залежність своєчасність здійснення оплати замовником за виконанні роботи від бюджетних асигнувань.

З урахуванням строків, визначених договором для здійснення платежу, строк виконання зобов`язання з оплати виконаних робіт є таким, що настав.

Відповідач вказані роботи не оплатив, тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 357 427 045,99 грн., є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції, маючи безспірні докази того, що роботи, обумовлені договором, виконані позивачем належним чином та якісно, відмовив у позові через однобічну оцінку доказів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України).

Належним чином виконуючи свої обов`язки за договором, позивач за власний рахунок виконав роботи, обумовлені Договором.

Обставина належного виконання своїх обов`язків позивачем надає йому законне очікування, що виконані ним роботи за цим Договором будуть оплачені. Несплата замовником таких коштів виконавцю прирівнюється до порушення права останнього на мирне володіння майном, що гарантується ст. 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позивач поніс витрати щодо оплати праці своїх працівників, сплати податків та обов`язкових платежів з цієї заробітної плати, придбання значної кількості будівельних матеріалів, палива, робіт, послуг тощо.

При цьому, позивач не просив суд застосовувати заходи відповідальності до відповідача, стягнути пеню, компенсаційні заходи тощо.

Позивач просить суд стягнути лише заборгованість за фактично виконані роботи за договором, які по суті є компенсацією вже понесених позивачем за власний рахунок витрат.

В силу умов договору, положень цивільного та господарського законодавства обставина неможливості перевірки виконаних позивачем в 2021 році робіт через те, що територія, де вони виконувалися, опинилася в тимчасовій окупації, не може позбавити позивача права на оплату фактично виконаних робіт.

Неоплата фактично виконаних позивачем робіт призводить до порушення вищезгаданих принципів справедливості та добросовісності.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є не з`ясування обставин, що мають значення справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За наведених вище обставин, які були встановлені у ході апеляційного провадження у даній справі, колегія суддів апеляційного господарського суду, проаналізувавши застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, доходить висновку, що доводи апеляційної скарги про нез`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права знайшли своє підтвердження.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення господарського суду слід скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області про стягнення 357 427 045,99 грн. задовольнити

Зважаючи на задоволення позову, судові витрати, понесені у зв`язку із подачею позову та апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.06.2023 у справі №908/470/23 задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 08.06.2023 у справі №908/470/23 скасувати.

Прийняти у справі нове рішення, яким позовні Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області про стягнення 357 427 045,99 грн. задовольнити.

Стягнути зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком оплату за виконані роботи за договором №410-21 від 08.07.2021 щодо поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення Т-08-19 Більмак-/М-14/ на ділянці км 21+870 - км 50+167 в сумі 357 427 045,99 грн., 939 400,00 грн. судового збору.

Стягнути з зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво Альтком 1127280,00 грн. (один мільйон сто двадцять сім тисяч двісті вісімдесят гривень 00 копійок) витрат по сплату судового збору за подачу апеляційної скарги.

Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.10.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя І.М. Кощеєв