ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.10.2023 м. ДніпроСправа № 904/5106/23

За позовом Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00191000)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил" (53042, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Надеждівка, вул. Степова, буд. 2Д, ідентифікаційний код 36721756)

про стягнення 106 104,16 грн. збитків завданих внаслідок порушення обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних

Суддя Бондарєв Е.М.

Без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №52-16/754 від 13.09.2023 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил" 106 104,16 грн. збитків завданих внаслідок порушення обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору поставки №2019/п/ОМТС/1393 від 02.12.2019 позивачем повністю виконано зобов`язання по оплаті коштів за поставлений відповідачем товар згідно умов договору, а саме за:

- рахунком-фактурою №З 30121 від 05.01.2021 та видатковою накладною №З 30121 від 05.01.2021, на загальну суму 40 050,72 грн., де сума ПДВ становить 6 675,12 грн.;

- рахунком-фактурою №З 20221 від 04.02.2021 та видатковою накладною №З 20221 від 04.02.2021, на загальну суму 41 496,00 грн., де сума ПДВ становить 6 916,00 грн.;

- рахунком-фактурою №З 60221 від 16.02.2021 та видатковою накладною №З 60221 від 16.02.2021, на загальну суму 113 151,60 грн., де сума ПДВ становить 18 858,60 грн.;

- рахунком-фактурою №З 50221 від 16.02.2021 та видатковою накладною №З 50221 від 16.02.2021, на загальну суму 56 640,00 грн., де сума ПДВ становить 9 440,00 грн.;

- рахунком-фактурою №З 50421 від 09.04.2021 та видатковою накладною №З 50421 від 09.04.2021, на загальну суму 23 760,00 грн., де сума ПДВ становить 3 960,00 грн.;

- рахунком-фактурою №З 30521 від 12.05.2021 та видатковою накладною №З 30521 від 12.05.2021, на загальну суму 4 765,20 грн., де сума ПДВ становить 794,20 грн.;

- рахунком-фактурою №З 40521 від 12.05.2021 та видатковою накладною №З 40521 від 12.05.2021, на загальну суму 46 807,20 грн., де сума ПДВ становить 7 801,20 грн.;

- рахунком-фактурою №З 40621 від 11.06.2021 та видатковою накладною №З 40621 від 11.06.2021, на загальну суму 37 065,60 грн., де сума ПДВ становить 6 177,60 грн.;

- рахунком-фактурою №З 10721 від 09.07.2021 та видатковою накладною №З 10721 від 09.07.2021, на загальну суму 58 159,62 грн., де сума ПДВ становить 9 693,27 грн.;

- рахунком-фактурою №З 10821 від 04.08.2021 та видатковою накладною №З 10821 від 04.08.2021, на загальну суму 78 913,62 грн., де сума ПДВ становить 13 152,27 грн.;

- рахунком-фактурою №З 10921 від 08.09.2021 та видатковою накладною №З 10921 від 08.09.2021, на загальну суму 78 633,00 грн., де сума ПДВ становить 13 105,50 грн.

Однак, відповідачем податкові накладні за поставлений товар не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- №3 від 05.01.2021 на суму в розмірі 40 050,72 грн. (в т.ч. ПДВ 6 675,12 грн.);

- №2 від 04.02.2021 на суму в розмірі 41 496,00 грн. (в т.ч. ПДВ 6 916,00 грн.);

- №6 від 16.02.2021 на суму в розмірі 113 151,60 грн. (в т.ч. ПДВ 18 858,60 грн.);

- №7 від 16.02.2021 на суму в розмірі 56 640,00 грн. (в т.ч. ПДВ 9 440,00 грн.);

- №5 від 09.04.2021 на суму в розмірі 23 760,00 грн. (в т.ч. ПДВ 3 960,00 грн.);

- №3 від 12.05.2021 на суму в розмірі 4 765,20 грн. (в т.ч. ПДВ 794,20 грн.);

- №4 від 12.05.2021 на суму в розмірі 46 807,20 грн. (в т.ч. ПДВ 7 801,20 грн.);

- №3 від 11.06.2021 на суму в розмірі 57 182,40 грн. (в т.ч. ПДВ 9 530,40 грн.);

- №4 від 11.06.2021 на суму в розмірі 37 065,60 грн. (в т.ч. ПДВ 6 177,60 грн.);

- №1 від 09.07.2021 на суму в розмірі 58 159,62 грн. (в т.ч. ПДВ 9 693,27 грн.);

- №1 від 04.08.2021 на суму в розмірі 78 913,62 грн. (в т.ч. ПДВ 13 152,27 грн.);

- №1 від 08.09.2021 на суму в розмірі 78 633,00 грн. (в т.ч. ПДВ 13 105,50 грн.),

що є порушенням вимог договору поставки №2019/п/ОМТС/1393 від 02.12.2019, Податкового кодексу України та Порядку заповнення податкової накладної.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/5106/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

На електрону пошту суду 19.10.2023 надійшла заява керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил" Бабаніна Вадима Володимировича про зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є єдиним керівником підприємства, який уповноважений на представництво. 24.02.2022 ОСОБА_1 мобілізований на військову службу, яку проходить до теперішнього часу. За характером служби ОСОБА_1 задіяний у режимі 24/7, перебуває у відрядженнях, тому не може здійснювати керівництво підприємства, представництво у судових органів.

За допомогою системи "Електронний суд" позивачем 20.10.2023 до суду подані заперечення на заяву про зупинення провадження у справі в яких позивач зазначає, що враховуючи те, що стороною по справі №904/5106/23 є юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил", а заяву подано її керівником, який не є стороною по справі, заява про зупинення провадження у справі, на підставі п.3 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, не підлягає задоволенню.

Учасниками справи у справах позовного провадження є сторони та треті особи (частина перша статті 41 Господарського процесуального кодексу України).

Сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 Господарського процесуального кодексу України (частина перша статті 45 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, оскільки у даному випадку, ОСОБА_1 , який подав вказану вище заяву, є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил", але не є стороною у цій справі №904/5106/23, а стороною у справі є саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил", який є юридичною особою, тому, зважаючи на наведені норми права, вказане виключає застосування пункту 3 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, яким чітко та безумовно визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Статтею 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Щодо посилання на те, що Бабанін В.В. є єдиними керівником підприємства, який уповноважений на представництво, суд зазначає, що такі обставини мають суб`єктивний характер, оскільки суб`єкт господарювання самостійно визначає порядок та структуру організації своєї діяльності.

Таким чином, заява відповідача, якими він обґрунтовував наявність підстав для застосування пункту 3 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України (керівник єдиний уповноважений на представництво, мобілізація керівника), не можуть бути підставою для застосування, в даному випадку, пункту 3 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Виходячи з аналізу положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України, на господарське судочинство покладено обов`язок забезпечення розумності строків розгляду справ, а на сторони - неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил" Бабаніна Вадима Володимировича про зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 227, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод промислових мастил" Бабаніна Вадима Володимировича про зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили після її підписання -26.10.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 та ст. 255 Господарського процесуального кодексу України оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя Е.М. Бондарєв