СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

24.10.2023 м. Харків Справа № 917/70/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Фоміна В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, вх. №983 П/2, на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023, ухвалене суддею Тимощенко О.М. у приміщенні Господарського суду Полтавської області 03.05.2023 о 09 год. 26 хв. (повне рішення складено 11.05.2023) у справі № 917/70/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Спецзапчасть", м. Обухів, Київська область,

до Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, в особі філії "Будівельно-монтажна фірма "Укргазпромбуд", м. Полтава,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Акціонерне товариство "Банк Альянс", м. Київ,

про 1) визнання банківської гарантії №14197-21 від 05.11.2021 такою, що не підлягає виконанню; 2) зобов`язання повернути грошові кошти в сумі 164817,89 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 у справі № 917/70/23 позов задоволено повністю. Визнано банківську гарантію № 14197-21 від 05.11.2021, видану на підставі договору про надання гарантії № 14197-21 від 04.11.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть та Акціонерним товариством Банк Альянс, такою, що не підлягає виконанню, на підставі вимоги Акціонерного товариства Укртрансгаз №1001ВИХ-22-3763 від 24.10.2022. Зобов`язано Акціонерне товариство Укртрансгаз повернути грошові кошти в сумі 164817,89 грн отримані за банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021. Стягнуто з Акціонерного товариства Укртрансгаз на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова компанія Спецзапчасть 4962,00 грн витрат зі сплати судового збору.

В обґрунтування вказаного рішення суд першої інстанції навів наступні доводи: суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках; частиною 2 статті 20 ГК України передбачено визнання наявності або відсутності прав; установлення, зміну чи припинення господарських правовідносин, як одні із способів захисту прав суб`єктів господарювання; разом з тим, такі вимоги будуть належними способами захисту цивільних прав, якщо вони самостійно будуть призводити до поновлення порушених прав; у випадку, якщо такі вимоги є пов`язаними з іншим способом захисту цивільних прав, зокрема, вимогою про стягнення грошових коштів за зобов`язаннями, вони не можуть самостійно розглядатися в окремій справі та підлягають розгляду разом з вимогами, що забезпечують дійсне поновлення прав позивача (такі висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування способів захисту цивільних прав надано у п.22, 32 постанови 21.08.2018 у справі № 910/14144/17); припинення зобов`язання за гарантією стосується також прав боржника (принципала), оскільки в такому випадку він звільняється від відповідальності за регресними вимогами, з огляду на таке, суд першої інстанції зазначив, що всупереч твердженням відповідача, позивачем правомірно обрано такий способу захисту своїх прав та інтересів як визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, що фактично є вимогою про визнання припиненим одностороннього правочину (гарантії), при цьому, в даному випадку йдеться не про припинення вже припиненого правочину, як про це зазначає відповідач, а про відсутність підстав для виконання гарантії на підставі вимоги відповідача; отримавши вимогу від відповідача (бенефіціара), Банк (гарант) повинен був перевірити її на відповідність таким критеріям: 1) чи є така вимога належним представленням; 2) чи є така вимога достовірною (зокрема, чи має місце порушення позивачем (принципалом) зобов`язань за Договором, що є підставою для виплати визначеної банківською гарантією суми), при цьому ні Положення № 639 "Про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах", ні інші акти чинного законодавства, що регулюють відповідні правовідносини, не розкривають поняття достовірної вимоги, а також не встановлюють критеріїв, у разі недотримання яких така вимога є недостовірною, а у банку-гаранта є підстави для відмови у виплаті суми гарантії, відповідні положення також відсутні у гарантії, виданій Банком; разом з тим, підставою для пред`явлення вимог до гаранта є порушення принципалом виконання своїх зобов`язань перед бенефіціаром за основним зобов`язанням, тобто гарант сплачує бенефіціару відповідну суму за гарантією при настанні гарантійного випадку, під яким розуміється невиконання або неналежне виконання принципалом своїх зобов`язань (постанова Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №910/3500/19); правовою підставою для виплати грошових коштів за гарантією є належним чином оформлена вимога бенефіціара, а зобов`язання гаранта платити за гарантією не залежить від вимог або заперечень, що випливають із будь-яких відносин поза відносинами між гарантом та бенефіціаром (постанови Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №904/1156/19, від 04.03.2021 у справі №910/3500/19); тобто обов`язок гаранта є безумовним та не залежить від причин невиконання ним свого зобов`язання перед бенефіціаром, такі причини не мали б з`ясовуватись банком під час ухвалення рішення про виплату суми гарантії, тому, визначаючи, чи відповідає вимога бенефіціара умовам гарантії, банк-гарант не повинен вдаватись до аналізу відносин, які склались між бенефіціаром та принципалом і, відповідно, встановлювати, з чиєї вини відбулось порушення принципалом зобов`язання, чи було таке порушення вимушеним тощо, натомість для виплати суми банківської гарантії достатньо встановити, що таке порушення відбулось; Верховний Суд неодноразово зазначав, що при вирішенні спору про існування обов`язку гаранта сплатити за гарантією до предмета доказування входить, у першу чергу, дослідження наявності чи відсутності виникнення відповідного обов`язку - гарантійного випадку (порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією), а не формальне дослідження виключно наявності заяви про сплату за гарантією (подібні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №910/3500/19, а також у постановах від 27.11.2019 у справі №910/20306/17, від 18.06.2021 у справі №910/16898/19); таким чином, для правильного вирішення справи суд має з`ясувати, чи настало прострочення кредитора-бенефіціара в розумінні ст. 613 ЦК та чи є боржник-принципал таким, прострочення якого (порушення строку надання робіт за договором) не настало відповідно до ч. 4 ст. 612 ЦК - подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.03.2019 по справі №910/5726/18. Із посиланням на встановлені у даній справі обставини (а саме, на окупацію міста Василівка Запорізької області, де розташовані офісні приміщення ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть", складські приміщення з товарно-матеріальними цінностями, а також власні виробничі потужності підприємства) суд першої інстанції визнав доведеним факт виникнення обставин непереборної сили при виконанні позивачем умов Договору щодо своєчасної поставки товарів та із посиланням на ст.617 ЦК України зазначив, що позивач як постачальник за Договором, який порушив зобов`язання зі своєчасної поставки товарів, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки він довів, що це порушення сталося внаслідок обставин непереборної сили, отже, на момент звернення відповідачем (Бенефіціаром) з вимогою за банківською гарантією до Гаранта (Банку), прострочення кредитора-бенефіціара хоча і мало місце, але відбулося через настання обставин непереборної сили, а тому позивач звільняється від відповідальності перед відповідачем. Тобто, на думку господарського суду, гарантійний випадок був відсутній, у зв`язку з чим в оскаржуваному рішенні визнано обґрунтованою вимогу позивача про визнання банківської гарантії №14197-21 від 05.11.2021 такою, що не підлягає виконанню, а також зазначено, що оскільки грошові кошти в розмірі 164817,89 грн були отримані відповідачем за банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021 (за вимогою АТ "Укртрансгаз" за вих. №1001ВИХ-22- 3763 від 24.10.22), яка визнана судом такою, що не підлягає виконанню, вказані кошти підлягають поверненню відповідачем.

Також, як зазначено у вказаному рішенні, в ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач звертався з клопотанням про зупинення провадження у справі №917/70/23 до розгляду Господарським судом Полтавської області справи № 917/1593/22 за позовом ТОВ "Торгова Компанія "Спецзапчасть" до АТ "Укртрансгаз" про розірвання договору № від 22.11.2021 та за зустрічним позовом АТ "Укртрансгаз" до ТОВ "Торгова Компанія "Спецзапчасть" про стягнення штрафних санкцій, посилаючись на те, що предметом дослідження у вказаній справі є договірні відносини сторін, факт порушення договірного зобов`язання як підстава для відповідальності, неможливість виконання договору внаслідок форс-мажорних обставин як підстава для розірвання договору; на думку відповідача, спір у справі № 917/1593/22 пов`язаний підставами виникнення зі спором у цій справі; встановлення в межах справи №917/1593/22 обставин порушення основного зобов`язання означатиме встановлення для цієї справи преюдиціальних обставин підтвердження настання гарантійного випадку у зв`язку з порушенням основного зобов`язання, забезпеченого гарантією, тому результати розгляду справи № 917/1593/22 можуть вплинути на оцінку доказів у даній справі, в зв`язку з чим існує об`єктивна неможливість розгляду справи № 917/70/23 до вирішення справи № 917/1593/22. Однак у підготовчому засіданні 21.03.2023 господарський суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи №917/1593/22, зазначивши, що заявник не вказав, які саме обставини, що будуть встановлені рішенням суду по справі № 917/1593/22, не можуть бути встановлені у даній справі за наявними у ній матеріалами, враховуючи предмет позову.

Відповідач направив через систему "Електронний суд" до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить: скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 у справі №917/70/23; ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; витрати по сплаті судового збору за апеляційною скаргою покласти на позивача.

В обґрунтування вимог скарги заявник наводить наступні доводи: cуд першої інстанції не зважив на незалежність банківської гарантії та безпідставно ототожнив правові наслідки порушення зобов`язання, що визначені у ст. 611 ЦК України, з наслідками, визначеними у ст. 563 ЦК України, неправомірно прирівнявши гарантійні зобов`язання до неустойки, що мало наслідком неправомірне застосування до гарантійних зобов`язань ст. 617 ЦК України, оскільки предметом спору у справі не є відповідальність позивача за порушення основного зобов`язання у вигляді сплати неустойки, від якої сторону, яка порушила зобов`язання, може бути звільнено на підставі ст. 617 ЦК України, а вимога про визнання банківської гарантії №14197-21 від 05.11.2021 такою, що не підлягає виконанню, яка по суті є вимогою про визнання припиненим правочину - банківської гарантії та припинення відповідних зобов`язань; визнанням банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, суд звільнив не позивача від відповідальності за порушення основного зобов`язання, а безпосередньо самого гаранта - від його грошових зобов`язань за банківською гарантією. На думку відповідача, гарантійні зобов`язання виникають за фактом порушення основного зобов`язання незалежно від наявності форс-мажорних обставин та наявності підстав для звільнення від відповідальності за порушення основного зобов`язання. Із посиланням на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2020 у справі №910/16334/19, що залишена без змін постановою Верховного Суду від 27.01.2021, відповідач наполягає на тому, що визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню, після того, як банківська гарантія вже виконана та як правочин припинена на час розгляду справи, свідчить про неправильно обраний спосіб захисту прав позивача та є достатньою самостійною підставою для відмови у задоволенні позовної вимоги. Щодо позовної вимоги про зобов`язання АТ "Укртрансгаз" повернути грошові кошти в сумі 164817,89 грн, отримані за банківською гарантією № 14197-21 від 05.11.2021, відповідач зазначає, що позовна заява не містить жодного матеріально-правового обґрунтування заявленої вимоги, позивачем не визначені норми матеріального права, на підставі яких виникає право вимоги до відповідача повернути кошти; відповідач вказує, що отримав грошові кошти саме від гаранта, при тому набув їх саме на підставі одностороннього правочину №14197-21 від 05.11.2021, вчиненого безпосередньо гарантом, за яким останній зобов`язувався перед відповідачем; позивач сплатив в порядку регресу гаранту сплачену за гарантією суму відповідачу, а відтак отримані від гаранта грошові кошти відповідачем в порядку виконання гарантійних зобов`язань не можуть вважатись безпідставно набутим майном, до того ж не можуть вважатись набутим безпосередньо за рахунок позивача; суд першої інстанції, прийнявши рішення про задоволення позову в цій частині, так само як і позивач у позові, не навів у оскаржуваному рішенні норми матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, також суд першої інстанції не зазначив у резолютивній частині рішення, до кого саме суд зобов`язав відповідача вчинити дію (повернення коштів), зокрема, по відношенню до гаранта чи до позивача. Апелянт також стверджує про відсутність належних доказів на підтвердження форс-мажорних обставин та причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконання основного зобов`язання, забезпеченого гарантією, та посилається на те, що в порушення умов договору, постачальник не повідомив покупця у встановлений строк про обставини форс-мажору, у зв`язку з чим втратив право посилатись на такі обставини.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 у справі №917/70/23. Повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться "20" червня 2023 р. о 12:15 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104, встановлено учасникам справи строк до 15.06.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання заяв, клопотань тощо.

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, іншою ухвалою від цієї ж дати витребувано у Господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/70/23. 13.06.2023 матеріали справи надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

15.06.2023, тобто в межах установленого судом строку, ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть" через систему "Електронний суд" надало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає наступне: судом першої інстанції встановлено та доводами апеляційної скарги не спростовано наявність обставин непереборної сили при виконанні позивачем умов Договору № від 22.11.2021 щодо своєчасної поставки товарів; як вбачається з листа відповідача від 20.04.2022, станом на квітень 2022 року відповідач був згоден з існуванням форс-мажорних обставин, що унеможливили на той час виконання умов Договору про закупівлю товарів № від 22.11.2021; за таких обставин, на думку позивача, матеріалами справи підтверджено факт належного виконання ТОВ "ТК "Спецзапчасть" Договору про закупівлю товарів № від 22.11.2021, оскільки враховуючи положення п. 8.5 Договору, ст. 607 ЦК України, ч. 1 ст. 205 ГК України у спірному випадку має місце не неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором, а саме припинення таких зобов`язань через неможливість їх виконання, вказаний факт є юридичним фактом, який є підставою для виникнення відповідних правовідносин, зокрема, до застосування положень Договору про надання гарантії № 14197-21 від 04.11.2021, який хоч і є окремим незалежним договором, проте укладений між АТ "Банк Альянс" та ТОВ "ТК "Спецзапчасть" саме на виконання п.7.8. Договору про закупівлю товарів № від 22.11.2021. Позивач вказує, що, вирішуючи цей спір по суті, суд першої інстанції не ототожнював гарантію з неустойкою, а розглянув наявність правових підстав наявність гарантійного випадку, для зобов`язання Принципала сплатити грошову суму згідно п. 1.1 договору № 14197-21 від 04.11.2021, як спосіб забезпечення зобов`язання за цим договором, спір у межах цієї справи полягає не у підтвердженні або спростуванні стягнення грошових коштів на користь відповідача, а у підтвердженні або спростуванні наявності факту настання гарантійного випадку і, відповідно, наявності у відповідача правових підстав для звернення до банку з вимогою, що і було досліджено судом першої інстанції; факт відсутності у спірних правовідносинах гарантійного випадку відповідачем не спростовано, тобто, останній взагалі не мав правових підстав для звернення до банку із вимогою, а цей спір є наслідком свідомих протиправних дій відповідача. Щодо належного способу захисту в спірному випадку, позивач зазначає, що судом першої інстанції було правомірно підтримано позицію позивача, яка обґрунтована позицією, викладеною Верховним Судом за результатами розгляду справи №910/5989/18. Позивач стверджує, що в цьому випадку мова йде не про припинення вже припиненого правочину, як про це зазначає відповідач, а про відсутність причин та передумов для виконання гарантії на підставі вимоги АТ "Укртрансгаз" №1001ВИХ-22-3763 від 24.10.2022, а відповідно і її припинення за фактом такого виконання. На думку позивача, у спірному випадку має місце недійсність правочину, яка встановлена судом, а саме, безпідставне звернення відповідача до банку з вимогою, яка не підлягає виконанню, внаслідок чого мають бути застосовані наслідки, передбачені ст. 216 ЦК України, а саме, повернення сторін у первинний стан шляхом повернення кожною із сторін другій всього, що вона одержала; оскільки грошові кошти за вимогою були отримані від АТ "Банк Альянс", відповідно, на думку позивача, поверненню вони підлягають саме банку. Позивач просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване рішення господарського суду без змін.

16.06.2023, у зв`язку з тим, що суддя Білоусова Я.О. 20.06.2023 перебуватиме у відпустці, було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.

У судовому засіданні 20.06.2023 представники обох сторін (у режимі відеоконференції, згідно з ухвалами суду, якими було задоволено відповідні заяви представників) підтримали викладену ними письмово правову позицію стосовно суті спору.

Зокрема, представник АТ "Укртрансгаз" стверджував про відсутність належних доказів на підтвердження форс-мажорних обставин, передбачених Договором про закупівлю товарів № від 22.11.2021, та причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконання основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Натомість директор ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть" та представник зазначеного товариства наполягали на тому, що місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні обґрунтовано взяв до уваги надані позивачем докази, з яких вбачається настання відповідних обставин, що, на думку позивача, є підставою для висновку про відсутність порушення ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть" строку виконання зобов`язань за основним договором, а відтак - і для визнання банківської гарантії такою, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 було зупинено провадження у справі №917/70/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ, вх. № 983 П/2, на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Полтавської області від 26.04.2023 у справі №917/1593/22 (у якій судом встановлювалися обставини щодо настання передбачених вказаним договором форс-мажорних обставин, що зумовили неможливість виконання зобов`язань ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть" у встановлений договором строк). Зобов`язано учасників справи повідомити Східний апеляційний господарський суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі №917/70/23.

22.09.2023 до суду надійшло клопотання позивача про поновлення провадження у справі, в якому заявник зазначає, що 06.09.2023 Східним апеляційним господарським судом винесено постанову у справі № 917/1593/22, повний текст якої складено 18.09.2023, таким чином, рішення Господарського суду Полтавської області від 26.04.2023 у справі №917/1593/22 набрало законної сили 06.09.2023, отже, на даний час обставини, що були підставою для зупинення провадження у справі № 917/70/23, усунені.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 поновлено провадження у справі №917/70/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023. Розгляд справи призначено у приміщенні Східного апеляційного господарського суду на "24" жовтня 2023 р. о 10:45 год., за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 104.

03.10.2023 до суду надійшло клопотання представника ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть", адвоката Денисенко Тетяни Миколаївни, про участь у судовому засіданні 24.10.2023 о 10:45 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою від 05.10.2023 вказане клопотання було задоволено.

11.10.2023 до суду надійшла заява представника Акціонерного товариства "Укртрансгаз", адвоката Кухтика Владислава Миколайовича, про участь у судовому засіданні 24.10.2023 о 10:45 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою від 12.10.2023 вказану заяву було задоволено.

У судовому засіданні 24.10.2023 (в якому взяли участь вищевказані представники сторін, у режимі відеоконференції) представник АТ "Укртрансгаз" звернувся з усним клопотанням про відкладення розгляду справи в межах установленого процесуальним законом строку у зв`язку з поданням АТ "Укртрансгаз" касаційної скарги на постанову Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2023 у справі №917/1593/22, зазначивши, що у вказаній касаційній скарзі містилося клопотання про зупинення дії рішення суду у справі №917/1593/22, у разі задоволення якого судом касаційної інстанції можуть виникнути підстави для повторного зупинення апеляційного провадження в даній справі № 917/70/23.

Представник ТОВ "Торгова компанія "Спецзапчасть" проти відкладення розгляду справи у зв`язку з наведеними обставинами не заперечував.

Розглянувши вищевказане клопотання АТ "Укртрансгаз", колегія суддів дійшла висновку про його задоволення та про відкладення розгляду справи в межах установленого законом строку.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 216, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Розгляд справи відкласти на 20 листопада 2023 року об 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 104.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя В.О. Фоміна