РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.10.2023Справа № 921/267/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Рєпкіної Ю.Є., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Керівника Бучацької окружної прокуратури

в інтересах держави в особі

Західного офісу Держаудитслужби

Товстенської селищної ради Тернопільської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА"

визнання недійсними додаткових угод, укладених до договору про постачання природного газу, та стягнення 247 741,57 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА"

до Товстенської селищної ради Тернопільської області

про визнання недійсними результатів проведених відкритих торгів та визнання недійсним договору

За участю представників учасників справи:

від прокуратури Синюк І.А., Фігель

від позивача-1 (за первісним позовом) Мартинович С.Б.

від позивача-2 (за первісним позовом) не з`явився

від відповідача (за первісним позовом) Перетятько В.Є.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Керівник Бучацької окружної прокуратури звернувся в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, Товстенської селищної ради Тернопільської області до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" про визнання недійсними додаткових угод № 2 від 26.01.2021, № 3 від 27.01.2021, № 4 від 28.01.2021, № 5 від 02.02.2021, № 6 від 04.02.2021, № 7 від 08.02.2021, № 8 від 10.02.2021 та № 9 від 15.02.2021, укладених до договору № 1 про постачання природного газу від 23.12.2020 та стягнення надмірно сплачених коштів в сумі 247 741,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок укладення між Товстенською селищною радою Тернопільської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" додаткових угод № 2 від 26.01.2021, № 3 від 27.01.2021, № 4 від 28.01.2021, № 5 від 02.02.2021, № 6 від 04.02.2021, № 7 від 08.02.2021, № 8 від 10.02.2021 та № 9 від 15.02.2021 до договору № 1 про постачання природного газу від 23.12.2020 з підвищенням ціни на предмет закупівлі було переплачено бюджетних коштів на суму 247 741,57 грн, а самі додаткові угоди укладені з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та повинні бути визнані судом недійсними.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 01.06.2022 матеріали вказаної позовної заяви у справі № 921/267/22 постановлено направити за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 12.10.2022 позовні матеріали передані на розгляд судді Удалової О.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 вказану позовну заяву прийнято та відкрито провадження за поданим позовом, призначено проведення підготовчого засідання на 24.11.2022 о 14:00 год., а також встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій.

Ухвалою суду від 24.11.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено на 05.12.2022 о 15:40 год.

29.11.2022 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" надійшла зустрічна позовна заява до Товстенської селищної ради Тернопільської області про визнання недійсними результатів проведених останньою відкритих торгів UA-2020-11-12-005701-а по закупівлі предмету "Газове паливо (ДК 021:2015:09120000-6)" та визнання недійсним договору № 1 від 23.12.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" та Товстенською селищною радою Тернопільської області.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач посилається на порушення Товстенською селищною радою Тернопільської області Закону України "Про публічні закупівлі" під час розкриття тендерних пропозицій.

Підготовче судове засідання, призначене на 05.12.2022, не відбулось (повітряна тривога).

Ухвалою суду від 05.12.2022 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" до Товстенської селищної ради Тернопільської області про визнання недійсними результатів проведених останньою відкритих торгів UA-2020-11-12-005701-а по закупівлі предмету "Газове паливо (ДК 021:2015:09120000-6)" та визнання недійсним договору № 1 від 23.12.2020 з доданими документами повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 06.12.2022 призначено проведення підготовчого засідання на 15.12.2022.

Ухвалою суду від 15.12.2022, яка занесена до протоколу судового засідання, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, а також оголошено перерву в підготовчому засіданні до 12.01.2023.

02.01.2023 до Господарського суду міста Києва від Північного апеляційного господарського суду надійшла ухвала від 26.12.2022 про витребування матеріалів справи № 921/267/22, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 у даній справі про повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2023 зупинено провадження у справі № 921/267/22 за позовом Керівника Бучацької окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Західного офісу Держаудитслужби (позивач - 1), Товстенської селищної ради Тернопільської області (позивач - 2) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" про визнання недійсними додаткових угод, укладених до договору про постачання природного газу, та стягнення 247 741,57 грн до розгляду в апеляційному порядку скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 у даній справі та повернення матеріалів справи до Господарського суду м. Києва.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.12.2022 скасовано, матеріали справи передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2023 у даній справі поновлено провадження у справі № 921/267/22 та прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА" до розгляду з первісним позовом у справі № 921/267/22; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом; призначено проведення підготовчого засідання на 08.06.2023 о 15:45 год.

29.05.2023 від відповідача через підсистему "Електронний суд" надійшло повідомлення щодо помилкового зазначення судом необхідності надання до матеріали справи оригіналу зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів.

07.06.2023 відповідачем (за первісним позовом) подано клопотання про врегулювання спору за участю судді.

Крім того, 07.06.2023 від Товстенської селищної ради Тернопільської області та Тернопільської обласної прокуратури надійшли відзиви на зустрічну позовну заяву.

08.06.2023 ТОВ "ГАЗ.УА" подано клопотання про повернення позову заяву керівника окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ.УА", яке мотивовано тим, що прокурором не обґрунтовано вимог Західного офісу Держаудитслужби до відповідача (за первісним позовом).

Ухвалою суду від 08.06.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 26.06.2023.

09.06.2023 електронною поштою від Товстенської селищної ради Тернопільської області, а в подальшому 16.06.2023 поштовим відправленням надійшли заяви останньої про непогодження на врегулювання спору за участю судді.

16.06.2023 від Західного офісу Держаудитслужби надійшли заперечення на клопотання ТОВ "ГАЗ.УА" про врегулювання спору за участю судді.

21.06.2023 електронною поштою від Товстенської селищної ради Тернопільської області надійшла заява, в якій останньою підтримуються заявлені прокурором позовні вимоги в повному обсязі.

22.06.2023 від прокуратури надійшли заперечення на клопотання ТОВ "ГАЗ.УА" про повернення позовної заяви та врегулювання спору за участю судді.

26.06.2023 від Товстенської селищної ради Тернопільської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її представника з зазначенням, що позивач-2 підгримує позовні вимоги прокурора у даній справі.

У судовому засіданні 26.06.2023 ТОВ "ГАЗ.УА" подано клопотання з проханням закрити провадження за позовом Керівника Бучацької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудислужби до ТОВ "ГАЗ.УА" у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвалою суду від 26.06.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, судом відмовлено у задоволенні клопотань ТОВ "ГАЗ.УА" про врегулювання спору за участі судді, а також про повернення позовної заяви (закриття провадження).

Ухвалою суду від 26.06.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.07.2023.

Ухвалою суду від 31.07.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 21.08.2023.

Ухвалою суду від 21.08.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, у зв`язку з виникненням технічних проблем з проведенням засідання в режимі відеоконференції в приміщенні іншого суду, оголошено перерву в судовому засіданні до 07.09.2023.

31.08.2023 від Товстенської селищної ради Тернопільської області через електронну пошту, а в подальшому 07.09.2023 поштовим відправленням надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її представника з зазначенням, що позивач-2 підтримує позовні вимоги прокурора у даній справі.

Ухвалою суду від 07.09.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 25.09.2023.

Ухвалою суду від 25.09.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в судовому засіданні до 05.10.2023.

27.09.2023 від Товстенської селищної ради Тернопільської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

У судовому засіданні 05.10.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 ГПК України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується первісні та зустрічні позовні вимоги, а також заперечення на такі вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивачем-2 за первісним позовом (Товстенською селищною радою Тернопільської області) було опубліковано оголошення про проведення відкритих торгів за № UA-2020-11-12-005701-а.

Предметом відкритих торгів був природний газ у кількості 250 000,00 м. куб., який мав постачатись до закладів освіти та установи Товстенської селищної ради, газорозподільна система, до якої підключені приміщення замовника торгів, у строк до 31.12.2021.

Кінцевим строком подання тендерних пропозицій визначено до 29.11.2020, час проведення аукціону 30.11.2020.

Відповідно до реєстру тендерних пропозицій 27.11.2020 свої пропозиції надали: ТОВ «Кастум», ТОВ «ГАЗ.ЮА», ТОВ «Сервіс Груп ЛТД», ТОВ «ЛНЗ ЕНЕРГО», а 28.11.2020 ТОВ «Укр Газ Ресурс».

Відповідно до форми «Тендерної пропозиції» № 1/1 від 25.11.2020, наданої відповідачем за первісним позовом, ТОВ «ГАЗ.ЮА» запропоновано всього грн з або без ПДВ - 977 900,00 грн, загальна вартість тендерної пропозиції (якщо учасник не є платником ПДВ поруч з ціною має бути зазначено «без ПДВ») - 1 173 480,00 грн.

ТОВ «Сервіс Груп ЛТД» запропоновано - 1 498 500,00 грн, ТОВ «Укр Газ Ресурс» - 1 185 000,00 грн, ТОВ «ЛНЗ ЕНЕРГО» 1 125 000,00 грн, ТОВ «Кастум» всього грн з або без ПДВ - 865 000,00 грн, загальна вартість тендерної пропозиції (якщо учасник не є платником ПДВ поруч з ціною має бути зазначено «без ПДВ») - 1 037 500,00 грн.

Проте, як вбачається з реєстру тендерних пропозицій, який сформовано в системі закупівлі «ProZorro», остаточні пропозиції були сформовані наступним чином: ТОВ «ГАЗ.ЮА» запропоновано 977 900,00 грн, ТОВ «Кастум» - 1 037 500,00 грн, ТОВ «ЛНЗ ЕНЕРГО» - 1 100 000,00 грн, ТОВ «Укр Газ Ресурс» - 1 109 998,00 грн, ТОВ «Сервіс Груп ЛТД» - 1 110 000,00 грн.

Відповідача за первісним позовом ТОВ «ГАЗ.ЮА» за результатами проведення закупівлі визначено переможцем торгів, оскільки останнім запропоновано найнижчу ціну.

23.12.2020 між Товстенською селищною радою (споживач) та ТОВ «ГАЗ.ЮА» (постачальник) укладено договір № 1 на постачання природного газу, згідно з яким відповідач за первісним позовом зобов`язався поставити позивачу-2 за первісним позовом 977 900,00 грн, у т.ч. 20% ПДВ (п. 3.1 договору).

Крім того, відповідно до п. 3.1 договору до сплати за 1 000 куб.м. природного газу - 3 911,60 грн, у т.ч. ПДВ, що складає 651,93 грн.

Вказаний договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання природного газу до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання. Місце виконання договору м. Київ.

До вказаного договору сторонами укладено додаткові угоди.

Так, додатковою угодою № 2 від 26.01.2021 сторонами залишено загальну ціну договору (977 900,00 грн), проте вартість природного газу за 1000 куб. м. збільшено до 4 302,30 грн з ПДВ.

Додатковою угодою № 3 від 27.01.2021 вартість природного газу за 1000 куб. м. збільшено до 4 772,10 грн з ПДВ.

Додатковою угодою № 4 від 28.01.2021 вартість природного газу за 1000 куб. м. збільшено до 5 204,84 грн з ПДВ.

Додатковою угодою № 5 від 02.02.2021 вартість природного газу за 1000 куб. м. збільшено до 5 724,80 грн з ПДВ.

Додатковою угодою № 6 від 04.02.2021 вартість природного газу за 1000 куб. м. збільшено до 6 296,70 грн з ПДВ.

Додатковою угодою № 7 від 08.02.2021 вартість природного газу за 1000 куб. м. збільшено до 6 925,74 грн з ПДВ.

Додатковою угодою № 8 від 10.02.2021 вартість природного газу за 1000 куб. м. збільшено до 7 617,60 грн з ПДВ.

Додатковою угодою № 9 від 27.01.2021 вартість природного газу за 1000 куб. м. збільшено до 8 778,40 грн з ПДВ. При цьому обсяг постачання природного газу зменшено з 250 000 куб.м. до 126,52398 куб. м.

На обгрунтування підстав для збільшення ціни за природний газ відповідачем надано експертні висновки Київської торгово-промислової палати, а саме: від 09.12.2020 № Ц-1370, від 06.01.2021 № Ц-8/1, від 06.01.2021 № Ц-8/2, від 06.01.2021 № Ц-8/3, від 12.01.2021 № Ц-21, від 12.01.2021 № Ц-22/1, від 13.01.2021 № Ц-22/2.

Крім того, додатковою угодою № 11 від 12.04.2021 сторони погодились припинити дію договору від 23.12.2020 у частині постачання природного газу з 30.04.2023, а в частині проведення розрахунків за поставлений природний газ - з 11.05.2021.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, ТОВ «ГАЗ.ЮА» за період з січня 2021 року по 05.05.2021 поставлено, а Товсенською селищною радою прийнято природний газ в загальному об`ємі 76,253 куб.м. на суму 546 012,80 грн, що підтверджується підписаними між ними актами, вказаний газ оплачено радою в сумі 546 012,80 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, доданими по первісного позову та відповіді на відзив прокуратури, поданої 22.09.2022.

Звертаючись до суду з первісним позовом, прокурор вказав, що позивачем-2 без врахування додаткових угод, якими збільшено ціну за одиницю товару, переплачено бюджетних коштів на суму 247 741,57 грн по відношенню до договору від 23.12.2020 № 1, відтак прокурором заявляються вимоги про визнання недійсними додаткових угод №№ 2-9, оскільки останні укладені всупереч ЗУ «Про публічні закупівлі», та про стягнення з ТОВ «ГАЗ.ЮА» грошових коштів в розмірі 247 741,57 грн.

У свою чергу, ТОВ «ГАЗ.ЮА» заявлено зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним результатів проведеної закупівлі та визнання недійсним договору від 23.12.2021 № 1.

Вказані вимоги мотивовані ТОВ «ГАЗ.ЮА» тим, що ним було запропоновано в складі тендерної пропозиції остаточну ціну 1 173 480,00 грн з ПДВ, відповідно це не була пропозиція з найнижчою ціною, а отже, ТОВ «ГАЗ.ЮА» не мало б бути визнано переможцем торгів.

Первісний позов у даній справі подано Прокурором в інтересах держави в особі Ради та Західного офісу Держаудитслужби.

Повноваження Прокурора на звернення з даним позовом і відсутність підстав для залишення позову без розгляду, підтверджується таким.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Держава, як суб`єкт публічного права, в особі уповноважених органів також може бути учасником цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України), у тому числі відносин відшкодування шкоди.

Так, рішенням Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рн/99, визначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини вказаного вище рішення під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Пунктом 5 мотивувальної частини цього рішення зазначено, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган державної влади чи місцевого самоврядування, на який покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Сам факт не звернення до суду уповноваженого суб`єкта з позовом свідчить про те, що указаний орган неналежно виконує свої повноваження щодо повернення майна, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18).

Також, слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 дійшла таких висновків:

- бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (пункт 77);

- невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо (пункт 80).

Разом з тим, інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади можуть збігатися повністю або частково.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність укладення договору про закупівлю та/або незаконного внесення до нього змін, що спричинює надмірне витрачання бюджетних коштів, не відповідає такому інтересу.

Так, прокурор вказує, що порушення законодавства про публічні закупівлі при закупівлі природного газу, що призвели до безпідставного витрачання бюджетних коштів у сумі 247 741,57 грн, порушило економічні інтереси держави (територіальної громади), та свідчить про нераціональне та неефективне використання бюджетних коштів, становить безумовне порушення інтересів держави в бюджетній сфері.

Прокурор визначив позивачами у даній справі раду разом з установою, яка здійснила фінансовий контроль і виявила вказані порушення, - Західним офісом Держаудитслужби, виходячи з такого.

Договір укладено між Товстенською селищною радою та ТОВ «ГАЗ.ЮА».

При цьому Товстенська селищна рада Тернопільської області є органом місцевого самоврядування, а закупівля природного газу здійснювалась останньою за бюджетні кошти.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

За змістом пунктів 1, 7, 8, 10 частини першої статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей; пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

У Положенні про Державну аудиторську службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення моніторингу закупівель, перевірки закупівель. Зокрема, згідно з пунктом 4 даного Положення здійснює контроль за: цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів; досягненням економії бюджетних коштів і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів; дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів; дотриманням законодавства про закупівлі; усуненням виявлених недоліків і порушень.

Крім того, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 № 266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» затверджено перелік міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби України.

Відповідно до пункту 1 вказаної постанови міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби за переліком згідно з додатком 1 утворюються як юридичні особи публічного права.

Відповідно до наказу Держаудитслужби України від 02.06.2016 № 23 затверджено Положення про Західний офіс Держаудитслужби, відповідно до якого позивач-1 підпорядковується Держаудитслужбі та є її територіальним органом, основним завданням є реалізація повноважень Держаудитслужби на території, зокрема, Тернопільської області.

Отже, позивач-1 є органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах на території, зокрема, Тернопільської області.

Прокурором на виконання приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру" направлено на адресу позивача-1 листа від 02.11.2021, в якому детально викладено суть порушень, наведено відповідні норми законодавства та судової практики з питань представництва прокурором інтересів держави та наголошено на необхідності здійснення їх захисту самостійно органом Держаудитслужби у розумні строки.

У відповідь на вказаний лист Держаудитслужба повідомила, що позов до суду про визнання недійсним угод та стягнення коштів подаватись не буде.

Крім того, прокурор звертався до позивача-2 (ради) з листом від 23.11.2021, в якому просив повідомити, чи вживались заходи щодо подання позву про визнання недійсними додаткових угод та стягнення безпідставно сплачених коштів.

У відповідь на вказаний лист рада повідомила, що такі заходи не здійснювались та здійснюватись не будуть.

Прокурором встановлено, що радою та офісом Держаудитслужби не вжито необхідних заходів для повернення бюджетних коштів, безпідставно сплачених Товариству, що підтверджується вищевказаними листами.

Наведене вище свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави, яке полягає в пасивній поведінці органу місцевого самоврядування та органу державного фінансового контролю.

Крім того, слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21 вказала, зокрема, таке:

- використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців відповідної області. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси відповідної територіальної громади;

- оскільки засновником комунального закладу та власником його майна є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування, що фінансує і контролює діяльність такого комунального закладу, а також зобов`язаний контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання зазначеним закладом коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, то вказаний орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету.

З огляду на викладене, прокурор визначив належних позивачів та дотримався порядку звернення до суду з позовом, а тому відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Стосовно заявлених ТОВ «ГАЗ.ЮА» позовних вимог за зустрічним позовом, суд вказує про наступне.

Так, як вбачається з реєстру пропозицій при проведенні закупівлі за № UA-2020-11-12-005701-a (розміщеної за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-11-12-005701-a, яка також знаходиться в матеріалах справи т. 3 а.с. 73, зворот), ТОВ «ГАЗ.ЮА» запропоновано первісну пропозицію з ціною 977 900,00 грн та остаточною пропозицією в такому ж самому розмірі, при цьому, як вбачається з вказаного реєстру, така цінова пропозиція є нейменшою з запропонованих іншими учасниками.

Відповідно відповідача за первісним позовом ТОВ «ГАЗ.ЮА» визнано переможцем товарів у вказаній закупівлі.

У подальшому 23.12.2023 між ТОВ «ГАЗ.ЮА» та Товстенською селищною радою укладено договір № 1 саме з ціною 977 900,00 грн.

Водночас, судом не беруться до уваги посилання ТОВ «ГАЗ.ЮА» на те, що його цінова пропозиція становила 1 173 480,00 грн та не була найнижчою серед учасників, оскільки в формі тендерної пропозиції ТОВ «ГАЗ.ЮА» вказано як ціну в розмірі 977 900,00 грн, так і ціну в розмірі 1 173 480,00 грн.

При проведенні торгів відповідача визнано переможцем саме з ціновою пропозицією в розмірі 977 900,00 грн та така пропозиція була найнижчою серед запропонованих.

При цьому при повідомленні про намір укласти договір визначено саме таку ціну та саме на таку ціну й було укладено договір на постачання природного газу

Також суд звертає увагу, що при повідомленні про намір укласти договір ТОВ «ГАЗ.ЮА» погодилось саме на таку цінову пропозицію, а не відмовилось від укладення договору або не запропонувало укласти договір на суму 1 173 480,00 грн. Вказане, у свою чергу, не свідчить про порушення Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно не є підставою для визнання недійсними торгів та визнання недійсним укладеного договору.

Крім того, суд звертається до висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.08.2023 у справі № 924/1288/21, відповідно до яких, якщо публічна закупівля завершується укладенням договору, оскаржувати можливо лише сам договір (п.п. 137, 138 вказаної постанови), позаяк процедура закупівлі завершується укладенням договору, рішення уповноваженої особи замовника, оформлене відповідним протоколом, є таким, що вичерпало дію фактом його виконання (укладенням договору).

При цьому судом під час розгляду даної справи не встановлено порушення вимог ЗУ «Про публічні закупівлі», оскільки, як вказано вище, ТОВ «ГАЗ.ЮА» надано цінову пропозицію на суму 977 900,00 грн та така цінова пропозиція була найменшою серед запропонованих.

У зв`язку з наведеним суд не вбачає підстав для задоволення вимог зустрічного позову, зважаючи на що відмовляє в задоволенні вимог зустрічного позову.

Що ж до позовних вимог, заявлених Прокурором, то вони підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з такого.

За результатом публічної закупівлі № № UA-2020-11-12-005701-a, проведеної у формі відкритих торгів, переможцем на постачання природного газу визнано ТОВ «ГАЗ.ЮА», з яким 23.12.2020 укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність споживачу в 2021 році узгоджені обсяги товару.

При цьому в п. 3.1 загальна сума договору становить 977 900,00 грн, у т.ч. ПДВ.

До сплати за 1 000 куб.м. природного газу - 3 911,60 грн.

Судом встановлено, що узгоджена в Договорі ціна повністю відповідає тендерній пропозиції постачальника.

Разом з тим, сторонами в період з 26.01.2021 по 15.02.2021 укладено додаткові угоди, якими збільшено ціну за 1000 куб. м. до 8 378,40 грн, з огляду на умови вказаних додаткових угод загальне подорожчання товару від первісної ціни, зазначеної в Договорі, становило 215%.

Прокурор вказує, що зазначене збільшення ціни товару, зважаючи на коливання цін у період укладення оспорюваних правочинів, свідчить про необґрунтованість таких правочинів і порушення інтересів держави, що спричинило надмірні бюджетні витрати.

Крім того, зазначені порушення також виявлено позивачем-1 за первісним позовом, про що свідчить висновок від 06.04.2021 про результати моніторингу процедури закупівлі.

Так, у вказаному Висновку Держаудитслужба зазначила таке:

«За результатами аналізу питання внесення змін до істотних умов договору (укладення додаткових угод) установлено порушення вимог пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

При цьому прокурором та позивачами вказано, що експертні висновки Київської торгово-промислової плати, надані ТОВ «ГАЗ.ЮА», містять інформацію щодо ціни на природний газ станом на конкретну дату, які не відображають та не підтверджують коливання цін у бік збільшення в періоді між укладанням договору та додаткових угод №№ 2-9 що, у свою чергу, призвело до укладання вищевказаних додаткових угод до Договору всупереч вимогам пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону та підпункту 2) пункту 11.4 розділу 11 договору.

Відповідач за первісним позовом, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зокрема, вказував на те, що підвищення ціни було обґрунтованим і не суперечило приписам статті 41 Закону.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 ЦК України, статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Крім того, частина друга статті 20 ГК України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору.

Частиною першою статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частин першої та третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною другою статті 632 ЦК України передбачено, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом.

Так, відповідно до преамбули Закону його метою є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції. Цей Закон також має на меті адаптувати законодавство України acquis Європейського Союзу на виконання Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони.

Основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього встановлені статтею 41 Закону, зокрема - договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною п`ятою статті 41 Закону встановлено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що системний аналіз положень статей 651, 652 ЦК України та положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах від 09.06.2022 у справі № 927/636/21 та від 07.12.2022 у справі № 927/189/22).

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених Законом (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18).

Судом встановлено, а сторонами жодним чином не спростовано, що станом на момент підписання договору сторонами погоджені всі істотні умови, а саме: предмет, ціна та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 ГК України та Закону.

У подальшому, шляхом підписання спірних додаткових угод, відбулась зміна істотних умов договору в частині збільшення ціни за одиницю товару.

Суд виходить з того, що Законом прямо передбачена імперативна вимога для зміни істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару), а саме: ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%, тобто обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в первинному договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Будь-яке інше тлумачення відповідної норми Закону по суті нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів та прямо суперечить взятим Україною міжнародним зобов`язанням щодо приведення національного законодавства у відповідність до стандартів Європейського Союзу, зокрема в частині протидії "ціновому демпінгу" в сфері публічних закупівель.

Як встановлено вище, шляхом укладення спірних додаткових угод відбулося збільшення ціни товару більше, ніж допущено Законом, а саме більше 10%.

Отже, додаткові угоди №№ 2-9 укладені з порушенням вимог Закону, а саме: частини п`ятої статті 41 Закону, частини другої статті 632 ЦК України, отже, в силу приписів частини першої статті 203, частин першої, третьої статті 215 ЦК України є підстави для визнання недійсними вказаних додаткових угод.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання недійсними оспорюваних додаткових угод є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з ТОВ «ГАЗ.ЮА» 247 741,57 грн, то слід зазначити таке.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до частини першої статті 670 ЦК України у випадку, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Суд виходить з того, що застосування у даній категорії справ саме частини першої статті 670 ЦК України є сталою та послідовною правовою позицією (постанови Верховного Суду від 16.02.2023 у справі № 903/383/22, від 13.04.2023 у справі № 908/653/22).

Слід зазначити, що ТОВ «ГАЗ.ЮА» здійснило постачання товару в об`ємі 76,253 на суму 546 012,80 грн замість очікуваної відповідно до поданої пропозиції (за ціною 3 911,60 грн за 10 куб.м.), що свідчить про поставлення відповідно до оспорюваних додаткових угод №№ 2-9 кількості товару за ціною більшою, ніж за поданою пропозицією при визначенні переможця, а тому різниця сплаченої суми за отриманий товар у розмірі 247 741,57 грн (546 012,80 грн - 298 271,23 грн) підлягає поверненню.

Факт отримання товару позивачем-2 за первісним позовом та сплати за нього грошових коштів у розмірі 546 012,80 грн не спростовано учасниками справи та підтверджується актами та платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи.

Отже, позовні вимоги за первісним позовом стосовно стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача-2 за первісним позовом безпідставно сплачених грошових коштів у розмірі 247 741,57 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні ЄСПЛ «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому суд зазначає, що іншим доводам учасників справи оцінка судом не надається, адже вони не спростовують встановлених судом обставин та не впливають на результат прийнятого рішення.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи подані учасниками справи докази, які оцінені судом у порядку статті 86 ГПК України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання позову слід покласти на відповідача за первісним позовом.

Керуючись статтями 129, 233, 236-237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними додаткові угоди № 2 від 26.01.2021, № 3 від 27.01.2021, № 4 від 28.01.2021, № 5 від 02.02.2021, № 6 від 04.02.2021, угоду № 7 від 08.02.2021, № 8 від 10.02.2021, № 9 від 15.02.2021 до договору на постачання природного газу № 1 від 23.12.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗ.ЮА» (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, будинок 8А, код 42468262) та Товстенською селищною радою (46021, Тернопільська обл., Чортківський р-н, смт. Товсте, вул. Українська, 48630, код 02045722).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ.ЮА» (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, будинок 8А, код 42468262) та користь Товстенської селищної ради (46021, Тернопільська обл., Чортківський р-н, смт. Товсте, вул. Українська, 48630, код 02045722) безпідставно отримані кошти в розмірі 247 741,57 грн (двісті сорок сім тисяч сімсот сорок одну грн 57 коп.).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ.ЮА» (реквізити) на користь Тернопільської обласної прокуратури (46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Листопадова, буд. 4, код 02910098) сплачений судовий збір в розмірі 22 329,00 грн (двадцять дві тисячі триста двадцять дев`ять грн 00 коп.).

5. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.10.2023.

Суддя О.Г. Удалова