ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Справа № 14/169-нр(915/650/22) м. Миколаїв

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Юженергобуд»,

(55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, Проммайданчик, а/с62, ел. пошта: .)

до відповідача: Миколаївської митниці Державної митної служби України

(54017, м. Миколаїв, вул. Маріупольська, 57А, ел.пошта: , ел.пошта: )

про: визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії у межах справи № 14/169-нр про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Юженергобуд», в якій:

боржник: Приватне акціонерне товариство «Юженергобуд»

(55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, Промзона)

розпорядник майна: Ратинська Сталіна Вікторівна, 54001, м. Миколаїв, вул. Маріупольська, 54-А, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

Миколаївська обласна прокуратура, 54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28, e-mail: .

Відділ з питань банкрутства по Південному регіону Управління банкрутства Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 54029, м. Миколаїв, вул. 8 Березня, 107, e-mail: .

Суддя Ткаченко О.В.

Секретар судового засідання Сулейманова С.М.

в судовому засіданні приймають участь представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Левченко Я. В.

СУТЬ СПОРУ: визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 14/169-нр про банкрутство приватного акціонерного товариства «Юженергобуд» ().

15.12.2022 від Приватного акціонерного товариства «Юженергобуд» до суду надійшла позовна заява про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Державної митної служби України Миколаївської області, яка полягає у нескладенні висновку про повернення надміру сплачених митних платежів за результатами розгляду заяви ПАТ «Юженергобуд» від 25.10.2021 вих. № 926-2021 та зобов`язати Державну митну службу України Миколаївської області скласти та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області висновок про повернення ПАТ «Юженергобуд» надміру сплачених митних платежів в загальній сумі 2 484 393,43 грн., яка складається з податку на додану вартість та мита, шляхом перерахування коштів на рахунок ПАТ «Юженергобуд».

За результатами автоматизованого розподілу позовну заяву передано судді ТкаченкуО.В., в провадженні якого перебуває справа № 14/169-нр.

Ухвалою суду від 21.12.2022 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду в межах справи № 14/169-нр про банкрутство ПАТ «Юженергобуд», відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер - 14/169-нр (915/650/22), підготовче засідання призначено на 14.02.2023.

10.01.2023 від відповідача надійшло клопотання про заміну первісного відповідача - Державну митну службу України в Миколаївській області на належного відповідача - Миколаївську митницю, як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

Суд розглянув вказане клопотання, встановив, що воно фактично обґрунтоване здійсненою реорганізацією структурних підрозділів Державної митної служби України і початком функціонування з 01.07.2021 та потребою зазначити вірну назву відповідача, а саме - Миколаївська митниця Державної митної служби України. Вказане клопотання відповідача було задоволено, про що судом було постановлено відповідну протокольну ухвалу.

Ухвалою суду від 14.02.2023 учасників справи було повідомлено, що підготовче засідання відкладено на 17.04.2023.

17.02.2023 від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він проти заявлених позовних вимог заперечує, мотивуючи це допущеними позивачем неточностями при оформленні ввізних митних документів при ввезенні вантажу та тим, що у митниці не виникло підстав для повернення позивачу надміру сплачених митних платежів у загальній сумі 2 484 393,43 грн.

У лютому 2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зауважував, що відповідачем надані пояснення, які фактично подавались ним до миколаївського окружного адміністративного суду при розгляді справи № 400/3893/19, однак за наслідком судового розгляду зазначеної справи адміністративним судом зроблено висновок про відсутність у відповідача підстав для прийняття оскаржуваної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.03.2018 №UA504070/2018/00011, рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 №UA504070/2018/200170 та рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.10.2018.

Ухвалою суду від 17.04.2023 учасників справи було повідомлено, що протокольною ухвалою від 17.04.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.07.2023.

Ухвалою суду від 05.07.2023 учасників справи було повідомлено, що розгляд справи відкладено на 27.09.2023.

27.09.2023 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення та з метою надання можливості відповідачу ознайомитись з ними та надати свої пояснення, ухвалою суду від 27.09.2023 учасників справи було повідомлено, що судове засідання відкладено на 09.10.2023.

В судове засідання 09.10.2023 з?явився представник відповідача.

Від позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 09.10.2023 судом було оголошено про вихід до нарадчої кімнати.

Після виходу з нарадчої кімнати судом було підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 27.04.2023 за результатами розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство «Юженергобуд» є юридичною особою, що здійснює свою діяльність відповідно до Статуту ПрАТ «ЮЕБ».

В рамках своєї діяльності 26.05.2017 року позивач уклав контракт з SIA «SouthEnergoProject» (Латвійська Республіка) за № 428-01, предметом якого виступила купівля-продаж вантажу - складові частини Пристрою плавного частотного пуску, який було оформлено в режимі імпорту (випуск для вільного обігу) згідно ЕД №504070/2018/200170 від 02.02.2018.

На виконання вказаного контракту 26.01.2018 між позивачем та ФОП СеменовоюТ.Ф. укладено договір доручення № ТБ-75 на надання брокерських послуг та декларування товарів.

На підставі отриманого доручення ФОП Семенова Т. Ф. здійснювала декларування та митне оформлення вантажу за контрактом від 26.05.2017 № 428-01.

02.02.2018 року ФОП Семеновою Т. Ф. заявлено до митного оформлення шляхом митного декларування вантаж (митна декларація вантаж, а саме: пристрій плавного частотного пуску СПЧП виробник Чеська Республіка, Прага, Постачальник Латвійська Республіка).

27.03.2018 ФОП Семеновою Т. Ф. заявлено до митного оформлення шляхом митного декларування вантаж (митна декларація вантаж, а саме: напівпровідникова система збудження лінхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного регулювання достійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних режимах роботи генератора - двигуна, виробник Чеська Республіка, Прага, Постачальник Латвійська Республіка).

В електронній декларації зазначено виробника та постачальника вантажу, а також одержувача, яким є ПрАТ «Юженергобуд».

Відповідно до інвойсу № 1/2018 від 26.01.2018 вантаж пристрою плавного частотного пуску, який складається за багатьох складових , згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач - ПрАТ «Юженергобуд».

Відповідно до інвойсу № 2/2018 від 19.03.2018 напівпровідникова система збудження синхронного гідрогенератора - двигуна Ташлицької ГАЕС для автоматичного регулювання постійного струму збудження генератора - двигуна в нормальних і аварійних тежнмах роботи генератора - двигуна, згідно з контрактом № 428-01 від 26.05.2018 прямує з Чеської Республіки до України, вантажоотримувач - ПрАТ «Юженергобуд».

30.01.2018 та 21.03.2018 після здійснення імпорту товару позивачем було отримано сертифікат форми EUR.1 за № ТУ-0352542 та № ТУ-0352569.

Задля отримання надмірно сплачених коштів ПрАТ «Юженергобуд» звернулося до відповідача із заявою про застосування (відновлення) режиму вільної торгівлі та повернення надміру сплаченого мита від 12.02.2018 за вих. № 82-2018.

Відповідачем на адресу позивача направлено лист № 1237/10/14-70-19-47 від 13.03.2018, яким запропоновано з метою приведення до відповідності даних щодо країни походження у графі МД, та даних щодо документів, які підтверджують походження товару у графі 44 МД, звернутися до митного поста «Первомайськ» з окремою заявою.

Відділом митного посту «Первомайськ» Миколаївської митниці ДФС прийнято рішення від 27.03.2018 № КТ-UA-2018, у відповідності до якого митним органом змінено код УКТ ЗЕД товару шафа регулювання та керування модель MODULEX MXJ36 з (заявлений декларантом) на (визначений митницею).

29.03.2018 відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного визначення № UA504070/2018/00011, у відповідності до якої у митному оформленні (випуску) товарів відмовлено в зв`язку з невірно визначеним кодом товару № 2 за МД від 27.03.2018 № UА504070/2018/200600 згідно рішення про визначення коду товару від 27.03.2018 № КТ-UА-2018, а також керуючись вимогами п. 1 статті 33 Протоколу І до Угоди про асоціацією між Україною, з однієї сторони, то Європейським Союзом. Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони від 27.06.2014 та розділу II Митного кодексу України, у зв`язку з невизначенням країни походження товарів за сертифікатом з перевезення форми EUR.1 від 21.03.2018 № Ту 0352569 через розбіжність критеріїв походження для класифікаційних одиниць відповідно до статті 6 Протоколу І (код товару № 2 відсутній у МД країни відправлення), у гр 8 Сертифікату порушено вимоги примітки 3 до Протоколу І та невідповідність країни відправлення (гр.1-Латвія) та країни видачі Сетифікату (гр. 11-Чехія).

На підставі вимог глави II Митного кодексу України - країна походження товару вважається невідомою.

Отримавши відмову у застосуванні преференційних ставок на ввезений товар, позивачем розмитнено товар на загальних підставах за митною декларацією №UА504070/2018/200607 від 27.03.2018.

Ввізне мито у сумі 837 178,34 грн. нараховане за митною декларацією від 02.02.2018 та у сумі 1 647 215, 09 грн. за митною декларацією від 27.03.2018 було сплачено до державного бюджету позивачем.

У зв`язку з незгодою з такими відмовами митної служби, позивач оскаржив прийняті рішення митної служби в судовому порядку та рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі № 400/3893/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2020, позовні вимоги ПрАТ «Юженергобуд» були задоволені частково, визнані протиправними та скасовані: картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 29.03.2018 №UA504070/2018/00011; рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.04.2018 №504070/2018/200170 та рішення Миколаївської митниці ДФС від 24.10.2018; визнано протиправною відмову у відновлення режиму вільної торгівлі відповідно до митних декларацій № UA504070/2018/200170 від 02.02.2018 та № UA504070/2018/200600 від 27.03.2018.

В ході розгляду даної справи судами було встановлено відсутність у відповідача підстав для прийняття оскаржуваних карток відмови та рішень.

Таким чином, позивач зауважує, що митні платежі, які він сплатив, слід розцінювати як надмірно сплачені митні платежі.

Загальна сума таких надмірно сплачених платежів складає 2 484 393,43 грн. (837178,34 грн. + 1 647 215, 09 грн.).

Як визначено ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг, за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частина 1 ст. 305 Митного кодексу України передбачає, що у випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобов`язань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання митним органам забезпечення сплати митних платежів у способи, передбачені для відповідної митної процедури.

Отже, у випадку, коли особа декларує митну вартість товару і в подальшому митний орган коригує її в бік збільшення, відповідно, утворюється різниця між вартістю, визначеною декларантом (і відповідно сумою митних платежів), та вартістю, визначеною митним органом, і декларант має право на випуск у вільний обіг товару, за умови, що він сплатить в якості гарантії різницю митних платежів.

У разі оскарження відповідного рішення митного органу у судовому порядку та подальшого прийняття судового рішення на користь декларанта, сплачені гарантії набувають статус надміру сплачених.

Відповідно до п.п. 17.1.10 п. 17.1 ст. 17 Податкового кодексу України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів передбачає й ст. 301 Митного кодексу України.

Відповідно до норм ст. 43 Податкового кодексу України, помилково, або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/ або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів. Контролюючий орган не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених коштів. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення підприємствам та громадянам коштів авансових платежів (передоплати) та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 р. №643 (далі Порядок № 643).

Згідно з п. 1 розділу ІІІ Порядку № 643 повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені здійснюється за заявою платника податків протягом 1095 днів від дня їх виникнення.

Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку № 643, серед іншого, до заяви додається виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені.

З метою реалізації наданого йому права на повернення надмірно сплачених платежів, позивач листом від 25.10.2021 за № 926-2021 звернувся до відповідача із заявою про складення та подання до Головного управління Держказначейства України висновок про повернення надміру сплачених митних платежів.

Відповідач листом від 15.11.2021 за вих. № 7.16-08-1/15/13/1925 відмовив у повернення коштів з бюджету через відсутність судового рішення, яке набрало законної сили щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Позивач вважає таку відмову незаконною та зауважує, що предметом спору у справі №400/3893/19 була законність карток відмови в прийнятті митної декларації та рішень відповідача та судом було встановлено, що спірні рішення, прийняті відповідачем є незаконними та скасовано їх. У вказаній справі суд не розглядав питання про повернення позивачу надміру сплачених митних платежів, оскільки такі вимоги позивачем не заявлялись, однак позивач має право на повернення коштів, які були сплачені ним на підставі рішень відповідача, які в подальшому були скасовані в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, наявні в них докази, суд погоджується із твердженнями позивача та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до норм ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Так, як слідує зі змісту приписів пп. 17.1.10. п.17.1. ст.17 Податкового кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів також безпосередньо передбачає і ст. 301 Митного кодексу України.

Повернення платникам помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, що зараховані на депозитні рахунки митних органів також здійснюється відповідно до «Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами (затв. наказом ДМС України від 20.07.2007 № 618, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за № 1097/14364).

Так, згідно із вимогами ч.ч. 1-3 ст. 301 Митного кодексу України, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

При цьому, як визначено п. 43.3 ст. 43 Податкового кодексу України, обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до п.п. 43.4 - 43.5 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган, в свою чергу, не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Далі, на підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом 5-ти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, зокрема, про митну вартість товарів та метод її визначення.

Таким чином, з зазначених вище норм діючого законодавства вбачається, що приписи Митного кодексу України делегують декларанта самостійно визначати та заявляти шляхом подачі митної декларації митну вартість товарів та метод її визначення.

У свою чергу, митний орган здійснює лише контроль правильності визначення митної вартості під час митного контролю та митного оформлення шляхом перевірки числового значення митної вартості та за наявності визначених ст.54 Митного кодексу України підстав може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, самостійно визначивши її за іншим методом.

Отже, якщо митний орган за результатами митного оформлення товару за окремою митною декларацією, заповненою у звичайному порядку, самостійно не приймав рішення про коригування митної вартості і погодився з митною вартістю, визначеною декларантом, та методом її визначення, який застосував декларант, немає підстав вважати дії митного органу такими, що вчинені всупереч вимогам Митного кодексу України, а відтак і підстав визнавати сплачені суми митних платежів чи їх частину надмірно сплаченими.

Одночасно, якщо ж саме митний орган визначив митну вартість товарів, а в подальшому буде прийнято рішення про застосування митної вартості заявленої декларантом, сума надмірно сплачених митних та інших платежів повертається декларанту в порядку і на умовах, встановлених у ст.301 Митного кодексу України, ст.43 Податкового кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком №618.

В свою чергу, за правилами п.п. 1-4, 6, 7 розділу ІІІ Порядку № 618 (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб`єкта господарської діяльності або фізичною особою.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України платника податків-юридичної особи, або прізвище, ім`я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ митних платежів митного органу перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, керівництвом відділу митних платежів митного органу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України.

Відповідно до приписів п. 11 «Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань» (затв. наказом МФ України від 15.12.2015р. №1146), на пiдставi отриманих від митного органу висновків вiдповiдний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань у визначеному законодавством порядку.

З зазначеного вбачається, що у разі отримання заяви платника податків на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, оформленої у порядку, встановленому законодавством, орган ДФС зобов`язаний не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання такої заяви підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. При цьому орган ДФС наділений правом провести перевірочні заходи у разі потреби з метою перевірки факту перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами рішенням суду у справі № 400/3893/19 було визнано неправомірними та скасовані картку відмови в прийнятті митної декларації та відповідні рішення відповідача, що стосуються митного оформлення товару, ввезеного позивачем через митний кордон України.

Наявність зазначених судових рішень, які набрали законної сили, свідчить про правильність відомостей, заявлених у митних деклараціях, проте, на підставі спірних рішень відповідача про відмову у застосуванні преференційних ставок на ввезений товар, позивач здійснив розмитнення товару на загальних підставах та відповідно фактично сплатив усі неправомірно нараховані митні платежі.

За таких обставин, всі відомості внесені до митних декларацій на підставі скасованих рішень відповідача, є помилковими, що підтверджується рішеннями суду, які набрало законної сили, а сплачені на підставі позивачем митні платежі, відповідно, є надміру сплаченими та підлягають поверненню за умови звернення до митного органу платника податків із відповідною заявою.

Заявлена до повернення сума платежів у загальному розмірі 2 484 393,43 грн. складається зі сплаченого позивачем ввізного мита в сумі 837 178,34 грн., нарахованого за митною декларацією від 02.02.2018 та 1 647 215,09 грн., нарахованого за митною декларацією від 27.03.2018.

Суд зазначає, що господарським процесуальним законодавством визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 74, частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Заперечення відповідача, викладені у відзиві, фактично зводяться до незгоди із даними, зазначеними у митних деклараціях, та які були предметом розгляду у справі № 400/3893/19 та відхилені адміністративним судом, як необґрунтовані.

Інших обставин щодо необґрунтованості позову окрім раніше заявлених і відхилених адміністративним судом при розгляді справи № 400/3893/19 відповідачем не зазначено.

За таких обставин, заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та судовими рішеннями у справі № 400/3893/19.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що заявлені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 201, 202, 219, 220, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправною бездіяльність Миколаївської митниці Державної митної служби України (54017, м. Миколаїв, вул. Маріупольська, 57А, ), яка полягає у нескладенні висновку про повернення надміру сплачених митних платежів за результатами розгляду заяви ПрАТ «Юженергобуд» від 25.10.2021 № вих.926-2021.

3. Зобов`язати Миколаївську митницю Державної митної служби України (54017, м.Миколаїв, вул. Маріупольська, 57А, ) скласти та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області висновок про повернення ПрАТ «Юженергобуд» надміру сплачених митних платежів в загальній сумі 2 484 393,43 грн., яка складається з податку на додану вартість та мита, шляхом перерахування коштів на рахунок ПрАТ «Юженергобуд» (55001, Миколаївська обл., м. Южноукраїнськ, Промзона, , р/р НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк», м. Київ, МФО 300528).

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці Державної митної служби України (54017, м. Миколаїв, вул. Маріупольська, 57А, ) на користь ПрАТ «Юженергобуд» (55001, Миколаївська обл., м.Южноукраїнськ, Промзона, , р/р НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк», м. Київ, МФО 300528) 39 768,89грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний « 27» жовтня 2023 року.

Суддя О. В. Ткаченко