ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" жовтня 2023 р. м. Київ Справа № 911/3018/23

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук Світлани Олегівни, розглянув матеріали заяви заступника керівника Київської обласної прокуратури про забезпечення позову (вх. №192/23 від 27.10.2023)

за позовом Заступника керівника Київської обласної прокуратури

01601, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2,

в інтересах держави в особі:

1. Фонду державного майна України

01133, місто Київ, вулиця Генерала Алмазова, будинок 18/9,

2. Державного агентства меліорації та рибного господарства України

04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 45а,

3. Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України

03150, місто Київ, вулиця Фізкультури, будинок 9,

до 1) ОСОБА_1

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ;

2) ОСОБА_2

АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_4 ;

про витребування у власність держави нерухомого майна

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №2588/23 від 29.09.2023) заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про витребування у власність держави нерухомого майна.

Прокурор у позові заявляє про витребування у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави належні їм частки (по частки) спірного нерухомого майна - гідротехнічні споруди ставків за реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна: 240; 240; 240; 240; 240, 240; 240.

Заступником керівника Київської обласної прокуратури 27.10.2023 подано заяву (вх. №192/23 від 27.10.2023) про забезпечення позову у справі № 911/3018/23, в якій прокуратура заявляє про накладення арешту на нерухоме майно (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 240; 240; 240; 240; 240, 240; 240), про витребування якого у власність держави заявлено у позові.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що Київською обласною прокуратурою до Господарського суду Київської області подавався позов від 29.12.2022 №15/4-311 вих/22 в інтересах держави в особі: Державного агентства меліорації та рибного господарства України, Державного агентства автомобільних доріг України та Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сквираплемрибгосп», Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях про визнання недійсними 4 договорів купівлі-продажу та витребування з чужого незаконного володіння майна - гідротехнічних споруд ставків.

Однак, ухвалою Господарського суду Київської області від 09.01.2023 у справі №911/2836/22, залишеною в силі постановами Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 та Верхового Суду від 15.06.2023, вищевказану позовну заяву прокурора повернуто на підставі положень пункту 2 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України з мотивів порушення правил об`єднання позовних вимог.

З урахуванням зауважень суду у справі №911/2836/22, Київська обласна прокуратура звернулась до Господарського суду Київської області з відповідною позовною заявою про витребування на користь держави нерухомого майна - гідротехнічних споруд ставків за реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна: 240; 240; 240; 240; 240, 240; 240.

Таким чином, суд відзначає, що предметом позову прокурора у справі №911/3018/23 є вимога майнового характеру щодо витребування на користь держави спірного майна - гідротехнічних споруд ставків за реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна: 240; 240; 240; 240; 240, 240; 240.

Забезпечення позову обґрунтовано тим, що оскільки розгляд справи №911/3018/23 з належним суб`єктним складом та виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матимуть відповідачі, на момент ухвалення судового рішення, у власності спірні гідротехнічні споруди, тому застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на спірне нерухоме майно, безпосередньо пов`язане з предметом позову та забезпечить реальне виконання судового рішення, у разі його задоволення, оскільки арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Також прокурор відзначає, що обраний ним захід забезпечення позову відповідає процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Також прокурор зазначає, що даний вид забезпечення позову не перешкоджає відповідачам користуватися спірними гідротехнічними спорудами та не призведе до заподіяння збитків останнім, а тому ним не заявлено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до вимог частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

З урахуванням позиції, що викладена у пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оцінка матеріалів заяви та висновки суду.

Прокурор у заяві про забезпечення позову посилається на те, що накладення арешту на нерухоме майно (реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 240; 240; 240; 240; 240, 240; 240) забезпечить реальне виконання судового рішення, у разі його задоволення, оскільки арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Слід зазначити, що предметом позову в даній справі є вимоги майнового характеру, а саме: витребування майна.

У постанові Верховного Суду від 09.06.2021 у справі 914/2438/20 зазначається, що під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу,за захистом яких заявник звертається до суду.

Також у даній постанові, Верховний Суд зазначає, що за змістом пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів. Сума арештованих коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт має стосуватися майна, належного до предмета спору. Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/870/18, від 05.09.2019 у справі №911/527/19, від 14.02.2020 у справі № 916/2278/19, від 26.11.2020 у справі №911/949/20, від 24.05.2021 у справі №910/3158/20.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно є співмірними із заявленими позовними вимогами, відповідні вимоги пов`язані з предметом спору у справі і спрямовані на забезпечення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Окрім цього, суд зауважує, що даний захід забезпечення позову жодним чином не порушує інтересів відповідачів та інших осіб, в той же час, дозволить уникнути непорозумінь на період вирішення спору і запобігти порушенню прав позивачів.

Також, з огляду на вищевикладені вимоги до вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, судом оцінена імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, та враховано, що під час попереднього звернення прокурора до господарського суду з аналогічним позовом щодо спірного майна, що був повернутий судами з мотивів порушення правил об`єднання позовних вимог, відбулось відчуження спірного майна за договорами купівлі-продажу, тобто, під час розгляду спору щодо такого майна в господарському суді. Відтак, судом враховано, що можливе повторення подібної поведінки у спірних правовідносинах, що не тільки може призвести до неможливості виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а й до перешкод у розгляді справи, оскільки у разі відчуження спірного майна, постане питання належності відповідачів у справі, що може істотно ускладнити ефективний захист спірного права, порушення якого заявлене прокурором як підстава позову.

Таким чином, суд вважає, що обрані прокурором заходи забезпечення позову є адекватними і пов`язаними з предметом спору, відповідають вимогам частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України та дозволять уникнути ускладнень виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки спрямовані на збереження поточного статусу майна.

За результатами дослідження та оцінки матеріалів щодо забезпечення позову в їх сукупності, з огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення заяви прокурора та вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 141, 146, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву про забезпечення позову (вх. №192/23 від 27.10.2023) заступника керівника Київської обласної прокуратури (01601, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2, ) задовольнити повністю.

2. Накласти арешт на нерухоме майно гідротехнічні споруди ставків у складі: ставка «Сільський» («Боговик») (гідроспоруда типу шлюз з водонапуском шириною 9,78 м); ставка «Верхній» (дамба довжиною 190 м; гідроспоруда типу шлюз з водонапуском шириною 2,2 м); ставка Нагульний Н-1 (гідроспоруда типу «Монах» з водовиводом довжиною 18 м; гідроспоруда типу шлюз з водонапуском шириною 12 м); ставка зимувального ЗС-2 (дамба довжиною 318 м; гідроспоруда типу «Монах» з водовиводом довжиною 9 м); ставка зимувального ЗС-1 (дамба довжиною 136 м; гідроспоруда типу «Монах» № 1а з водовиводом довжиною 9 м; гідроспоруда типу «Монах» № 1б з водовиводом довжиною 9 м); ставка «Боговик» (дамба довжиною 190 м; гідроспоруда типу «Монах» з водовиводом довжиною 15 м; гідроспоруда типу шлюз з водонапуском шириною 11,5 м); ставка «Нижній» (дамба довжиною 167 м; гідроспоруда типу «Монах» з водовиводом довжиною 18 м; гідроспоруда типу шлюз з водонапуском шириною 12 м), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 , за наступними реєстраційними номерами об`єктів нерухомого майна: 240; 240; 240; 240; 240, 240; 240.

3. Повідомити сторони, що вони не позбавлені права подати заяву про застосування заходів зустрічного забезпечення, належним чином обґрунтувавши розміри збитків, які можуть бути заподіяні внаслідок накладених судом заходів забезпечення позову.

4. Стягувачем за ухвалою є Київська обласна прокуратура (01601, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 27/2, ).

5. Боржниками за ухвалою є: 1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ); 2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ; місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

6. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 31 січня 2024 року.

Ухвала є виконавчим документом відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 30.10.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя С.О. Саванчук