УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

ПРО БАНКРУТСТВО

18.10.2023Справа № 910/12583/23

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехобладнання" (49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 35, оф. 23А; ідентифікаційний код 39108433)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Ж.Н. Груп" (02132, м. Київ, вул. Зарічна, буд. 1Б, прим. 236; ідентифікаційний код 42980598)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від заявника Ліліцький Р.В. - представник, Ліхачов С.С. - директор

Від боржника Лихопьок Д.П. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротехобладнання" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна оптова компанія" (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13; ідентифікаційний код 42980598) у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

17.08.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехобладнання" про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.08.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехобладнання" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна оптова компанія" залишено без руху.

28.08.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява заявника про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.09.2023 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду та призначено підготовче засідання на 09.10.2023.

20.09.2023 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив боржника на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Протокольною ухвалою від 09.10.2023 відмовлено в задоволенні клопотання боржника про зупинення провадження у справі.

У судових засіданнях 09.10.2023 та 16.10.2023 оголошувались перерви.

16.10.2023 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові пояснення по суті заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

У судовому засіданні 18.10.2023 представник заявника надав пояснення по суті заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Представник боржника щодо задоволення поданої заяви заперечив.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехобладнання" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Головна оптова компанія", дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Головна оптова компанія" на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехобладнання" із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство було зареєстровано за адресою: 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13; ідентифікаційний код 42980598.

В подальшому, після прийняття до розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, боржником було змінено найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.Ж.Н. Груп", а також місцезнаходження: 02132, м. Київ, вул. Зарічна, буд. 1Б, прим. 236.

За твердженнями заявника у Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Ж.Н. Груп" наявна заборгованість у розмірі 1 569 417,80 грн.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Як вбачається з матеріалів заяви, 01.10.2019 між заявником (покупець) та боржником (продавець) був укладений договір поставки № 011019-1 згідно з умовами якого продавець зобов`язався передати (поставити), а покупець, відповідно, прийняти та оплатити означений товар, на умовах та в строки, передбачені договором.

Пунктом 1.2. договору визначено, що товаром за цим договором є зазначене у видаткових накладних, які підписуються сторонами в обумовленій цим договором формі і є невід`ємними частинами цього договору.

За п. 2.1. договору постачання товару покупцю здійснюється на умовах, прописаних у видаткових накладних.

Датою поставки є дата, зазначена у видаткових накладних (п. 2.2. договору).

Право власності на товар за кожну окрему поставку згідно з видатковими накладними переходить від постачальника до покупця з моменту 100% сплати та виконання всіх зобов`язань відносно цього договору (п. 2.4. договору).

Загальна кількість товару, що поставляється за цим договором, зазначається у видаткових накладних (п. 2.6. договору).

Ціна та асортимент товару зазначаються у видаткових накладних (п. 3.1. договору).

Оплата товару та етапи оплати за цим договором здійснюється згідно видаткових накладних (п. 3.2. договору).

Передавання-прийняття товару здійснюється на підставі підписання видаткових накладних (п. 5.1. договору).

Видаткова накладні оформлюються постачальником в електронній формі, підписується електронним цифровим підписом та направляються покупцю (п. 5.5. договору).

Згідно п. 5.6. договору покупець зобов`язується протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати отримання видаткової накладної надіслати підписану за допомогою свого електронного цифрового підпису видаткову накладну.

Відповідно до п. 7.2. договору умови оплати товару зазначені у видаткових накладних до цього договору.

За п. 7.3. договору оплата здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 8.1. договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 року, з наступною автоматичною пролонгацією на кожен наступний рік, поки жодна із сторін не заявить про бажання розірвати договір.

Як вказує заявник, станом на день звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство жодна із сторін вказаного договору не висловила бажання відмовитися від подальшої співпраці за договором, а тому дія вказаного договору автоматично продовжувалася.

Як вбачається з матеріалів заяви, боржник надав заявнику рахунки для оплати товару, які останній сплатив, на загальну суму 2 686 237,85 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями рахунків № 777567 від 12.08.2021, № 777623 від 07.10.2021, № 777636 від 02.11.2021, № 777662 від 21.12.2021, № 777663 від 22.12.2021, № 777676 від 18.01.2022, № 777677 від 18.01.2022 № 777685 від 03.02.2022, № 777686 від 03.02.2022, № 777696 від 16.02.2022, а також копіями платіжних доручень № 152 від 15.02.2022, № 153 від 15.02.2022, № 176 від 22.02.2022, № 1295 від 16.08.2022, № 1133 від 13.08.2021, № 1368 від 07.10.2021, № 1384 від 18.10.2021, № 1447 від 04.11.2021, № 1532 від 25.11.2021, № 1643 від 15.12.2021, № 9 від 10.01.2022, № 10 від 10.01.2022, № 38 від 18.01.2022, № 39 від 18.01.2022, № 47 від 19.01.2022, № 82 від 25.01.2022, № 87 від 27.01.2022, № 101 від 02.02.2022, № 102 від 02.02.2022.

В свою чергу, боржник поставив на користь заявника товар на загальну суму 1 116 820,05 грн., що підтверджується видатковими накладними, копії яких додано до заяви, а саме: № 777567/1 від 02.11.2021 на суму 104 599,00 грн., № 777567/2 від 04.11.2021 на суму 115 218,00 грн., № 777567/3 від 04.11.2021 на суму 28 268,00 грн., № 777567/4 від 12.11.2021 на суму 45 917,00 грн., № 777623/1 від 04.11.2021 на суму 125 600,00 грн., № 777623/2 від 25.11.2021 на суму 196 950,02 грн., № 777623/3 від 19.01.2022 на суму 135 700,01 грн., № 777623/4 від 28.01.2022 на суму 210 300,02 грн., № 777636/1 від 19.01.2022 на суму 42 871,00 грн., 777636/2 від 28.01.2022 на суму 42 871,00 грн., № 777663/1 від 19.01.2022 на суму 34 263,00 грн., № 777663/2 від 28.01.2022 на суму 34 263,00 грн.

25.05.2023 на адресу боржника була направлена претензія № 231 від 23.05.2023 з вимогою перерахувати суму боргу в розмірі 1 569 417,80 грн. на рахунок заявника. Однак, вказана претензія залишена боржником без відповіді та задоволення, сума боргу не була сплачена.

Таким чином, станом на дату звернення до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Ж.Н. Груп" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротехобладнання" за договором складає 1 569 417,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Судом встановлено, що боржник не у повному обсязі поставив заявнику товар, вартість якої була оплачена покупцем, у зв`язку з чим вартість непоставленого боржником товару становить 1 569 417,80 грн., що підтверджується платіжними дорученнями та видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

В матеріалах справи відсутні докази, щоб підтверджували виконання боржником взятих на себе зобов`язань за договором поставки в повному обсязі.

Отже, вищеописаними обставинами справи підтверджується обґрунтованість грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехобладнання" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Ж.Н. Груп" в розмірі 1 569 417,80 грн. та невиконання боржником взятих на себе зобов`язань за договором.

В свою чергу, заперечення боржника щодо вимог заявника, викладені у відзиві на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство суд вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про банкрутство або відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 1 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу.

Частиною 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14-ти днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази задоволення боржником вимог кредитора, які містяться у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Однією з підстав для відмови у відкритті провадження у справі, положення частини шостої ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства визначають те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстав виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Методом встановлення таких фактів є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого є відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище. Водночас, відсутність будь-яких заперечень боржника з приводу зазначеної вимоги кредитора може свідчити про її визнання, а відтак, і про відсутність спору між сторонами про право (висновок, викладений Верховним Судом у постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 03.09.2020 у справі № 910/4658/20, від 16.09.2020 у справі № 911/593/20, від 15.06.2021 у справі № 904/3074/20, від 15.10.2020 у справі № 922/1174/20).

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 19.08.2020 у справі № 910/2522/20, від 03.09.2020 у справі № 910/4658/20, від 16.09.2020 у справі № 911/593/20.

У відзиві на заяву боржник заперечив щодо відкриття провадження у справі про банкрутство, у тому числі з підстав існування між сторонами спору про право.

Зокрема, боржник вказав, що з метою захисту своїх прав та майнових інтересів звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехобладнання" про визнання виконаним зобов`язання з постачання товару за договором поставки № 011019-1 від 01.10.2019, який ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2023 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/4853/23.

Встановлення судом обставин заперечення боржника чи іншої особи щодо вимог заявника у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, який подано до суду до подання заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, беззаперечно свідчить про наявність спору про право, у розумінні положень частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 02.02.2021 у справі № 922/2503/20, від 20.07.2022 у справі № 904/6023/21.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи, що заперечення боржника щодо вимог заявника у вигляді позову, предметом якого є оспорення боржником обставин, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, подано до суду після звернення кредитора із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, суд вважає безпідставними доводи боржника щодо наявності спору про право у розумінні положень частини шостої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до абз. 8 п. 16 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування: господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора, якщо боржник до проведення підготовчого засідання доведе господарському суду, що він внесений до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів) та має діючий контракт з державними замовниками у сфері оборони або вимоги кредитора (кредиторів) не задоволені внаслідок збройної агресії проти України, у тому числі через перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій.

Боржник у своєму відзиві посилається на заборону імпорту з російської федерації як на підставу, що нібито унеможливлює виконання ним своїх зобов`язань за договором.

В свою чергу, заборона, на яку посилається боржник, була встановлена у квітні 2022 року, при цьому з того часу жодних доказів звернення до заявника із повідомленням або пропозиціями щодо змін умов договору боржником до матеріалів справи не додано.

Крім того, зі змісту направленої на адресу боржника претензії за вих. № 231 від 23.05.2023 вбачається, що остання не стосувалась передачі товару, а містила вимогу про повернення коштів за непоставлений заявнику товар.

Таким чином, боржником не доведено належними та допустимими доказами існування обставини, передбачених абз. 8 п. 16 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, які б слугували підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехобладнання" про відкриття провадження у справі про Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Ж.Н. Груп", суд вважає за доцільне її задовольнити у передбачений діючим законодавством спосіб, шляхом відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Ж.Н. Груп".

Згідно з ч. 8 ст. 39 Кодексу питання введення процедури розпорядження майном боржника та призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати вирішується господарським судом в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Приписами п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

У заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Ж.Н. Груп" заявник просив суд призначити розпорядникам майна боржника арбітражного керуючого Тущенка С.В.

До заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство додано заяву арбітражного керуючого Тущенка С.В. про участь у справі в якій останній повідомив, що має свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1820 від 12.07.2017, судимості за вчинення корисливих злочинів та заборони суду займатися діяльністю арбітражного керуючого не має, управління боржником раніше не здійснював, не є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, не має конфлікту інтересів, має усю необхідну матеріально-технічну базу для здійснення повноважень у даній справі, відповідальність арбітражного керуючого застрахована відповідно до договору добровільного страхування відповідальності перед третіми особами № 27291 від 01.02.2023.

Таким чином, враховуючи імперативні приписи п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства суд вважає за доцільне призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Ж.Н. Груп" арбітражного керуючого Тущенка С.В. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1820 від 12.07.2017).

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12-ть місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У зв`язку з викладеним вище, суд встановлює розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Тущенку С.В. розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

Таким чином, встановивши факт загрози неплатоспроможності боржника, а також визначившись з кандидатурою арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна боржника, керуючись ст. 28, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Відкрити провадження у справі № 910/12583/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Ж.Н. Груп" (02132, м. Київ, вул. Зарічна, буд. 1Б, прим. 236; ідентифікаційний код 42980598).

2. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехобладнання" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Ж.Н. Груп" в розмірі 1 569 417,80 грн.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів.

4. Ввести процедуру розпорядження майном боржника.

5. Призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Тущенка Сергія Васильовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1820 від 12.07.2017).

6. Встановити оплату послуг арбітражному керуючому Тущенку Сергію Васильовичу в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

7. Офіційно оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Ж.Н. Груп" (02132, м. Київ, вул. Зарічна, буд. 1Б, прим. 236; ідентифікаційний код 42980598) у встановленому законодавством порядку.

8. Заборонити боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

9. Встановити розпоряднику майна боржника строк до 08.12.2023 для подачі до Господарського суду м. Києва відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), реєстру вимог кредиторів, а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду.

10. Встановити розпоряднику майна боржника строк до 18.12.2023 для проведення інвентаризації майна боржника.

11. Попереднє засідання суду призначити на 18.12.23 о 11:00 год. Засідання буде проведено в приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44 - Б в залі судових засідань № 1.

12. Копію ухвали надіслати заявнику, боржнику, засновникам (учасникам) боржника, розпоряднику майна боржника, органу державної податкової служби за місцезнаходженням боржника, державному реєстратору за місцезнаходженням боржника, місцевому загальному суду, органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк