ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023м. ДніпроСправа № 904/3606/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: Сінявська Г.В.;

від відповідача: Добровольський А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (м. Київ)

до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (м. Нікополь Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 у загальному розмірі 4 386 242 грн. 48 коп.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (далі - відповідач) заборгованість за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 у загальному розмірі 4 386 242 грн. 48 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 3 100 947 грн. 99 коп. - основний борг;

- 1 108 158 грн. 15 коп. - інфляційні втрати;

- 177 136 грн. 34 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 в частині повної та своєчасної оплати наданих позивачем послуг з передачі електричної енергії за загальний період з 02.07.2019 по 28.01.2022, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 3 100 947 грн. 99 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з серпня 2021 року по травень 2023 року у сумі 1 108 158 грн. 15 коп., а також 3% річних за період прострочення з 01.08.2021 по 26.06.2023 у сумі 177 136 грн. 34 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Ухвалою суду від 11.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.07.2023.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання (вх. суду № 34481/23 від 12.07.2023), в якому він просить суд надати можливість представнику позивача прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системі відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Згідно з інформацією, наданою відділом інформаційно-технічного забезпечення Господарського суду Дніпропетровської області, 25.07.2023 о 12:10 год. була відсутня технічна можливість провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи EasyCon, у зв`язку з наявністю справ, призначених до розгляду у залах Господарського суду Дніпропетровської області на 25.07.2023 о 12:10 год. (зайнятістю залів судових засідань обладнаних відповідними технічними засобами).

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 12.07.2023 у задоволенні клопотання позивача про участь у судовому засіданні 25.07.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду було відмовлено.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про перенесення дати підготовчого засідання (вх. суду № 35241/23 від 17.07.2023), в якому він просить суд відкласти розгляд справи та задовольнити подане ним клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи EasyCon.

Від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх. суду № 36747/23 від 25.07.2023), в якому він просить суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 640/12695/19 за позовом: 1) Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"; 2) Комунального підприємства "Харківводоканал"; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Побужський феронікелевий комбінат" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті особи: Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго", Державне підприємство "Гарантований покупець", Акціонерне товариство "Дніпроазот", Акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів", Товариство з обмеженою відповідальністю "Акванова Девелопмент", Товариство з обмеженою відповідальністю "Ренджи Сарата", Приватне акціонерне товариство "Івано-Франківськцемент", Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім", Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал", Товариство з обмеженою відповідальністю "Трифановка Енердж", Приватне акціонерне товариство "Електрометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М. Кузьміна, Комунальне підприємство "Харківводокапал", Комунальне підприємство "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", Товариство з обмеженою відповідальністю "Сивашенергопром", Приватне акціонерне товариство "Суха Балка", Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод", Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Білоцерківмаз", Товариство з обмеженою відповідальністю "Столичний млин", Товариство з обмеженою відповідальністю "Київхліб", Товариство з обмеженою відповідальністю "Київський пекарний дім", Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонський машинобудівний завод", Приватне акціонерне товариство "Український графіт", Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергопром Сістем", Ватутінське комунальне виробниче підприємство "Водоканал", Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", Товариство з обмеженою відповідальністю "Таврійська ливарна компанія "Талко", Асоціація "Укрводоканалекологія", Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична Україна ЄК" про визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити дії.

Подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі обґрунтоване наступним:

- Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) 12.12.2019 прийнято постанову № 1905 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії для ДП "НЕК "Укренерго" на 2019 рік", якою встановлено тариф на передачу електричної енергії, включаючи плату за централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаною енергосистемою України, зокрема, на Ш квартал 2019 року на рівні 5,740 коп./кВт-год (без ПДВ);

- 07.06.2019 НКРЕКП прийнято постанову № 954 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року", якою установлено ДП "Національна Енергетична компанія "Укренерго" на її півріччя 2019 року тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 347,43 грн./МВт.год (без урахування податку на додану вартість) та структуру тарифу на послуги з передачі електричної енергії згідно з додатком. Також, вказаною постановою НКРЕКП визнано такою, що втратила чинність, постанову НКРЕКП від 12.12.2018 № 1905 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на 2019 рік". АТ "Нікопольський завод феросплавів" вважаючи, що НКРЕКП при прийняті постанови від 07.06.2019 № 954 було порушено вимоги законодавства України, 06.07.2019 звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання її протиправною та скасування;

- ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2019 у справі №640/11330/19 в якості забезпечення позову АТ НЗФ була зупинена дія постанови НКРЕКП від 07.06.2019 № 954. В той же час, 12.07.2019 НКРЕКП винесло нову постанову № 1411 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго", якою встановило ДП "Національна Енергетична компанія "Укренерго" тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 312,14 грн./МВт*год. (без урахування ПДВ) та структуру тарифу на послуги з передачі електричної енергії згідно з додатком. АТ "Нікопольський завод феросплавів" також вважаючи, що НКРЕКП при прийняті постанови від 12.07.2019 № 1411 було порушено вимоги законодавства України, що є підставою для її скасування, звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом про визнання її протиправною та скасування;

- 29.07.2019 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/13543/19 відкрито провадження за позовом АТ НЗФ до НКРЕКП, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ДП "НЕК "Укренерго" про визнання протиправною та скасування постанови НКРЕКП від 12.07.2019 № 1411 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго";

- ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2019 у справі №640/13543/19 заяву Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про забезпечення адміністративного позову задоволено частково та зупинено дію постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 12.07.2019 № 1411 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго", зокрема, у відношенні до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до набрання законної сили рішенням у даній справі;

- ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2019 у справі №640/12695/19 об`єднані для спільного розгляду і вирішення адміністративні справи №640/12695/19 та № 640/13543/19. Об`єднаним справам присвоєно загальний №640/12695/19;

- постановою Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 640/12695/19 були частково задоволені касаційні скарги ПрАТ "НЕК "Укренерго", НКРЕКП, ТОВ "Трифановка Енерджі", ДП "Гарантований покупець", було скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2020 та постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020, а справу № 640/12695/19 направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва;

- заходи забезпечення позову у справі № 640/12695/19 продовжують діяти, що також підтверджено ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 640/12695/19 про роз`яснення судових рішень та ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.04.2021, якою в задоволенні клопотання НЕК "Укренерго" про скасування заходів забезпечення позову у справі № 640/12695/19 відмовлено повністю;

- відповідач звертає увагу, що у пункті 3 резолютивної частини ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.03.2021 у справі № 640/12695/19 про роз`яснення судових рішень, яка набрала законної сили та чинна станом на 25.07.2023, адміністративним судом зазначено: "Роз`яснити, що відсутні правові підстави для застосування до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", Акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" та Акціонерного товариства "Дніпроазот" тарифів, встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.06.2019 № 954 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року", від 07.06.2019 № 955 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП "НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року", від 12.07.2019 № 1411 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" з урахуванням наступних змін внесених, зокрема, постановою Національною комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.08.2019 № 1781 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 12.07.2019 № 1411", при розрахунку плати за послуги з передачі електричної енергії та плати за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічно) управління за період з 01.07.2019 по 31.12.2019 з урахуванням наявності ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2019 у справі №640/11330/19, ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2019 у справі № 640/12695/19, ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.08.2019 у справі № 640/13543/19 (у подальшому справам присвоєно єдиний номер №640/12695/19 у зв`язку з об`єднанням в одне провадження)";

- також, відповідач зазначає, що АТ НЗФ, враховуючи висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, змінив предмет позову у справі №640/12695/19 при новому розгляді у суді першої інстанції. Вказану зміну предмету спору судом першої інстанції прийнято до розгляду. Відповідно предметом розгляду справи №640/12695/19 на даний час серед іншого є "визнання постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 12.07.2019 № 1411 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" протиправною, нечинною та такою, що не підлягає застосуванню з моменту її прийняття";

- відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" суд припинив здійснення правосуддя з 15.12.2022, а згідно з пунктом 2 розділу II згаданого Закону, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. До теперішнього часу справу № 640/12695/19 не розглянуто адміністративним судом, тобто рішення у цій справі наразі відсутнє. За відомостями веб-порталу "Судова влада" останнє призначення до розгляду справи № 640/12695/19 було 22.12.2022;

- підсумовуючи викладене, підставою формування спірної заборгованості АТ НЗФ за договором про на дання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 у розмірі 3 100 947 грн. 99 коп., яка є предметом розгляду у справі, що розглядається, є застосування позивачем, саме за 01.08.2019, спірного тарифу на передачу електроенергії, встановленого постановою державного Регулятора - НКРЕКП від 12.07.2019 № 1411 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго". Таким чином, вирішення справи № 640/12695/19 у адміністративному спорі та встановлені у межах справи № 640/12695/19 обставини та факти, зокрема, встановлення факту та обставин правомірного або неправомірного застосування тарифу позивачем до АТ НЗФ за послуги з передачі електроенергії за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0040-02032 від 01.01.2019 мають істотне та преюдиційне значення для вирішення справи у Господарському суді Дніпропетровської області № 904/3606/23, оскільки такі факти та обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно внаслідок непідвідомчості;

- крім того, позивач у справі № 904/3606/23 обґрунтовує свої вимоги відсутністю належної оплати за надані 2021 році послуги з боку відповідача, проте надані ним докази до матеріалів справи такого не доводять, а взагалі з наданих позивачем доказів не вбачається ані підстав, ані дати виникнення заборгованості. При цьому, відповідач заявляє, що повністю розрахувався за надані позивачем в 2020-2021 році послуги з передачі електроенергії.

У підготовче засідання 25.07.2023 з`явився представник відповідача, представник позивача у вказане засідання не з`явився, при цьому, судом було враховано наявність клопотання позивача про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судом.

Також, судом було відзначено, що клопотання відповідача про зупинення провадження у справі подане лише 25.07.2023, тому, з метою надання часу для ознайомлення з вказаним клопотанням, а також для висловлення позивачем своєї правової позиції, розгляд клопотання було відкладено до наступного судового засідання.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 25.07.2023 підготовче засідання було відкладено на 05.09.2023.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 38821/23 від 03.08.2023), в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- позивачем у позовній заяві заявлена вимога про стягнення основного боргу з АТ НЗФ за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 в розмірі 3 100 947 грн. 99 коп., яку він обґрунтовує відсутністю належної оплати за надані у 2021 році послуги з боку відповідача, проте надані ним докази до матеріалів справи такого не доводять, оскільки, з наданих позивачем доказів не вбачається як наявності самого боргу, так і підстав, дати виникнення заборгованості;

- із наданих позивачем копій акту з приймання-передачі послуг від 31.07.2021 та акту коригування від 28.01.2022 до акту від 31.07.2021 приймання-передачі послуги (на - 31 699 грн. 64 коп.), підписаних сторонами, вбачається, що позивачем було надано послугу у липні 2021 року на суму 107 441 919 грн. 47 коп. До того ж, відповідно до наданих позивачем актів коригування інших періодів, зокрема, жовтень 2020 року (- 26 688 грн. 88 коп.), листопад 2020 року (- 30 481 грн. 73 коп.), грудень 2020 року (+ 2 575 грн. 02 коп.), січень - червень 2021 року (- 23 477 грн. 13 коп., - 43 830 грн. 25 коп., - 87 911 грн. 29 коп., - 69 888 грн. 91 коп., - 90 335 грн. 50 коп., - 37 265 грн. 51 коп. відповідно), кількість та вартість послуг коригувалась у бік зменшення. Таким чином, фактично, вартість наданих послуг склала 107 034 615 грн. 29 коп. А згідно з платіжними документами, наданими також позивачем, вбачається, що відповідач сплатив за надані ОСП у липні 2021 року послуги з передачі електричної енергії 107 034 615 грн. 28 коп.;

- враховуючи умови спірного договору щодо підтвердження факту наданих позивачем послуг на підставі актів приймання-передачі, викладені позивачем документальні підтвердження наявності боргу виключно із посиланням на порядок (сальдування) не є і не можуть вважатися належним доказом надання послуг у спірний період (з 01.07.2019). Отже, наявні в справі докази, а саме, первинні документи (акти приймання-передачі), не підтверджують наявність боргу за спірний період, в тому числі, і наявність підстав для нарахування інфляційних та 3% річних за статтею 625 Цивільного кодексу України. При цьому, відповідач повністю розрахувався за надані позивачем послуги за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019;

- якщо і припустити наявність боргу, який відповідач повністю обґрунтовано заперечує, то з наданих документів вбачається, що останньою датою формування суми боргу є 28.01.2022, оскільки акт коригування до акту приймання-передачі послуги від 31.07.2021 датований 28.01.2022, а враховуючи умови договору № 0040-02032 від 01.01.2019, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (пункт 5.5. договору в останній редакції). Отже, якщо б і мало місце прострочення виконання, то воно могло бути лише з 16.02.2022, а не з 01.08.2021 як розраховує позивач.

Від позивача засобами електронного зв`язку та поштовим зв`язком надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 42260/23 від 21.08.2023, вх. суду №43718/23 від 29.08.2023), в якій він просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на таке:

- відповідно до пункту 6.5. договору користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати та на підставі акту приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги, здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" - сервіс) з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді й порядку, визначеному законодавством. Використання електронної форми документів також передбачено пунктами 15.3., 15.5. та 15.6. договору;

- позивач надавав відповідачу послуги та надсилав відповідні акти приймання-передачі. Як визначено у пункті 6.7. (пункті 5.7. додаткової угоди) договору, за наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення, тобто, відповідно зазначених пунктів договору, позивачем проводилась зарахування отриманих коштів від відповідача першочергово в оплату заборгованості минулих періодів;

- до позовної заяви було надано копію рахунку фактури № 0040-02032/05/07/2021 від 05.07.2021 в якому зазначено, що відповідач станом на 30.06.2021 повинен сплатити 3 609 280 грн. 87 коп. За Актом приймання - передачі послуг за період липень 2021 року від 31.07.2021, який підписано позивачем та відповідачем, засвідчено надання послуг в обсязі на суму 107 473 619 грн. 11 коп. У зв`язку із наданням адміністратором комерційного обліку оновлених даних комерційного обліку, сума за період липень 2021 року зменшилась до 107 441 919 грн. 47 коп. про що 28.01.2022 складено акт-коригування до акту від 31.07.2021, який підписано відповідачем. З урахуванням боргу за попередній період червня 2021 року (рахунок фактура № 004-02032/04/08/2021 від 04.08.2021 - до сплати 3 745 343 грн. 27 коп.) та зменшенням боргу за рахунок проведених відповідачем оплат протягом липня - серпня 2021 року та зменшення боргу з урахуванням актів - коригування - сума заборгованості за договором складає 3 100 947 грн. 99 коп.;

- з урахуванням сальдування сум за актами наданих послуг за період з липня 2019 року по липень 2021 року та актів коригування за період липень 2019 по липень 2021 року та за мінусом здійснених оплат, сума заборгованості відповідача за фактичний обсяг отриманих послуг, складає - 3 100 947 грн. 99 коп.;

- також, до матеріалів справи надано акт звірки взаєморозрахунків НБК "Укренерго" з АТ "Нікопольський завод феросплавів", яким визначено загальну суму надання послуг за договором, що складає 1 351 174 259 грн. 56 коп. та суму отриманих оплат що склала 1 348 073 311 грн. 57 коп. Саме різниця між фактичною сумою надання послуг з дати початку отримання послуг за договором та надходженням коштів на рахунок НЕК "Укренерго" складає суму заборгованості (1 351 174 259 грн. 56 коп. - 1 348 073 311 коп. 57 коп.) - 3 100 947 грн. 99 коп.;

- відповідно до пункту 5.6. договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5-ти робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 44150/23 від 31.08.2023), в яких він просить суд відхилити аргументи позивача, викладені у відповіді на відзив на позовну заяву, зазначаючи про те, що з урахуванням умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019, підтвердженням факту наданих позивачем послуг є акти приймання-передачі послуг, а викладені позивачем підтвердження наявності боргу виключно із посиланням на власне сальдування сум за період з липня 2019 по липень 2021 та на власний рахунок-фактуру від 05.07.2021 не є і не можуть вважатися належними та допустимими доказами встановлення та підтвердження заборгованості та факту надання послуг у спірний період (з 01.07.2019). Таким чином, наявні в справі докази (акти приймання-передачі послуг) не підтверджують наявність боргу відповідача за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0040-02032 від 01.01.2019. При цьому, що відповідач повністю розрахувався за надані позивачем послуги за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019.

Від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. суду № 44693/23 від 04.09.2023), в яких він заперечує проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та просить суд у його задоволенні відмовити.

У підготовче засідання 05.09.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному засіданні були заслухані правові позиції учасників справи з приводу поданого відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі.

Розглянувши у вказаному засіданні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, судом було відмовлено в його задоволенні з огляду на те, що з урахуванням відсутності на даний час рішення, яке набуло чинності щодо скасування постанови, враховуючи що зупинення дії нормативно-правового акту, як один із видів забезпечення позову, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін за договором, а є лише одним із способів судового захисту. Судом відзначено, що у даній справі відсутні та відповідачем не доведено наявність підстав для зупинення провадження у справі.

Крім того, враховуючи, що встановлений Господарським процесуальним кодексом шістдесятиденний строк проведення підготовчого провадження закінчувався 11.09.2023, з метою надання можливості сторонам скористатися процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, а також для належної підготовки справи для розгляду по суті, суд вважав за необхідне продовжити строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 05.09.2023 було продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, а саме: по 11.10.2023.2023 включно; підготовче засідання було відкладено на 26.09.2023.

У підготовче засідання 26.09.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

У підготовчому засіданні 26.09.2023 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У вказаному засіданні представники позивача та відповідача повідомили, що ними повідомлені суду всі обставини справи, які їм відомі; надані всі докази, на які вони посилаються; матеріали справи не містять нерозглянутих заяв чи клопотань, а також позивачем та відповідачем подані всі заяви по суті справи, передбачені частиною 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим представники позивача та відповідача підтвердили доцільність закриття підготовчого провадження.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 26.09.2023 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 03.10.2023.

У судове засідання 03.10.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засідання 03.10.2023 представник позивача просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, відповіді на відзив на позовну заяву, а також письмових поясненнях.

У судовому засідання 03.10.2023 представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях.

У судовому засіданні 03.10.2023 протокольно оголошувалась перерва до 25.10.2023.

У судове засідання 25.10.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

З приводу долучення до матеріалів справи доказів з порушенням строків, визначених статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає таке.

В даному випадку, суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому, під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, під час прийняття рішення у даній справі судом було враховано та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи на час прийняття рішення у справі доказам та поясненням.

У судовому засіданні 25.10.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання послуг, строку його дії, порядок та строки надання послуг, факт надання та передачі послуг замовнику, загальна вартість наданих послуг, настання строку їх оплати, наявність часткової чи повної оплати, допущення прострочення оплати, наявність підстав для стягнення інфляційних втрат та 3% річних у заявлених до стягнення сумах.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як убачається з матеріалів справи, 01.01.2019 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго", яке було перетворено у Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - оператор системи передачі, ОСП, позивач) та Акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (далі - користувач системи передачі, користувач, відповідач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 (далі - договір, а.с.21-25 у томі 1), відповідно до умов пункту 1.1. якого за договором ОСП зобов`язується надати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга) відповідно до умов договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов договору.

За умовами пункту 1.2. договору сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України.

До договору сторонами були підписані додатки, які є його невід`ємними частинами:

- Переліки віртуальних точок комерційного обліку Користувача на межі з оператором системи передачі (додатки 1Г, 1А) (а.с.26-27 у томі 1);

- форма актів (а.с.28-29 у томі 1);

- Акт приймання-передачі за послугу (а.с.28 у томі 1);

- Акт звірки розрахунків за послугу (а.с.29 у томі 1);

- Картка зразків підписів уповноважених осіб користувача, ОСП (а.с.29-30 у томі 1);

- Порядок участі користувача (споживача) в графіках обмеження електропостачання та графіках відключення.

У пункті 14.1. договору сторони визначили, що договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2019. Якщо користувач не направив ОСП у строк не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії договору повідомлення про припинення дії договору, то договір вважається подовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах.

До договору сторонами укладались додаткові угоди від 01.01.2019, 20.02.2019, 01.08.2019, 09.09.2019, 01.05.2021, 17.09.2021, 18.01.2022 (а.с.37-65 у томі 1).

Доказів визнання недійсним, розірвання або припинення вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з пунктом 3.1. договору ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, затвердженим Регулятором та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до пункту 4.1. договору для розрахунків за договором використовуються плановий і фактичний обсяг послуги:

1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць;

2) визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється на підставі даних щодо погодинних обсягів передачі електроенергії по точках комерційного обліку, які зареєстровані за відповідним користувачем (додаток № 2). З цією метою використовуються дані обліку адміністратора комерційного обліку та ЕІС користувача.

Відповідно до пункту 5.6. договору у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5-ти робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем у період з липня 2019 року по липень 2021 року були надані відповідачу послуги з передачі електричної енергії, загальна вартість яких склала 1 351 174 259 грн. 56 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами приймання-передачі послуг та Актами коригування, складеними у вказаному вище періоді (а.с.66-79 у томі 1, 4-55 у томі 2).

Зокрема, Актом приймання - передачі послуг від 31.07.2021, який підписаний позивачем та відповідачем, підтверджено факт надання послуг у липні 2021 року на суму 107 473 619 грн. 11 коп. (а.с.27 у томі 2). При цьому, у зв`язку із наданням адміністратором комерційного обліку оновлених даних комерційного обліку, сума за період липень 2021 року зменшилась до 107 441 919 грн. 47 коп., про що 28.01.2022 сторонами було складено Акт-коригування до акту від 31.07.2021 (а.с.53 у томі 2).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості наданих послуг.

Протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу прийняття вказаних послуг у спірному періоді відповідачем також не заявлено.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано вимоги договору в частині виконання його зобов`язань за ним.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку виконавця за договором надати послугу відповідає обов`язок замовника оплатити вартість цієї послуги.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У розділі 6 договору сторонами були визначені умови щодо порядку розрахунків, зокрема:

- розрахунковим періодом (розрахунковим місяцем) за договором є 1 календарний місяць (пункт 6.1. договору);

- користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості послуги ОСП наступним чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з пунктом 4 договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з пунктом 4, у кожен з наступних періодів:

2 платіж - з 06 до 10 числа розрахункового періоду;

3 платіж - з 11 до 15 числа розрахункового періоду;

4 платіж - 16 до 20 числа розрахункового періоду;

5 платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з пунктом 4, на 5 днів наперед (пункт 6.2. договору);

- у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач:

- передає ОСП письмове факсимільне повідомлення про зміну обсягів послуги не менше ніж за 2 дні до моменту очікуваної зміни планових обсягів послуги;

- сплачує вартість послуги до дати очікуваного перевищення запланованих обсягів послуги або зменшує останній/останні планові платежі на відповідну суму у разі зменшення запланованих обсягів послуги (пункт 6.3. договору);

- у разі зміни регулятором тарифу на послугу з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням регулятора про зміну тарифу (пункт 6.4. договору);

- користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3-х банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5-ти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством (пункт 6.5. договору);

- у разі виникнення розбіжностей за отримання від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги, користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5-ти робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей (пункт 6.6. договору).

Відповідно до пункту 7.1. договору ОСП має право, зокрема, на отримання від користувача своєчасної оплати за послугу.

Як було зазначено вище, 09.09.2019 сторонами була підписана додаткова угода №1905229 до договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 (а.с. 44-48 у томі 1), за умовами пункту 1 якої сторони погодили викласти договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 в новій редакції.

Так, відповідно до пункту 6.5. договору в редакції вказаної вище Додаткової угоди користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3-х банківських днів з здати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5-ти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Крім того, 17.09.2021 сторонами була підписана Додаткова угода № 2105394 до договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 (а.с. 50-54 у томі 1), за умовами пункту 1 якої сторони погодили викласти договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0040-02032 від 01.01.2019 в новій редакції.

Відповідно до пункту 5.5. договору в редакції вказаної вище Додаткової угоди користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3-х банківських днів з дати та на підставі отриманого акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається на підставі даних, що надаються до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), адміністратором комерційного обліку. Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надається АКО протягом 10-ти календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в сервісі згідно з вимогами Правил ринку. Акт коригування наданої послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє користувачу. Користувач здійснює підписання акта коригування наданої послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3-х календарних днів та повертає один примірник підписаного акта ОСП. Оплату вартості послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює протягом 3-х банківських днів з дня отримання акта.

Як визначено у пункті 6.7. (пункті 5.7. додаткової угоди) договору, за наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення, тобто, відповідно зазначених пунктів договору, позивачем проводилась зарахування отриманих коштів від відповідача першочергово в оплату заборгованості минулих періодів.

Як зазначає позивач, та що не спростовано відповідачем, надані позивачем у період з липня 2019 року по липень 2021 року послуги з передачі електричної енергії, загальна вартість яких склала 1 351 174 259 грн. 56 коп., відповідач оплатив лише частково - на суму 1 348 073 311 грн. 57 коп., внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 3 100 947 грн. 99 коп. (1 351 174 259,56 - 1 348 073 311,57).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач, взяті на себе зобов`язання щодо надання послуг з передачі електричної енергії виконав у повному обсязі та належним чином, претензій щодо якості та обсягу наданих послуг відповідач з моменту їх надання і до теперішнього часу не висловлював, в свою чергу відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати наданих позивачем у період з липня 2019 року по липень 2021 року послуг з передачі електричної енергії порушив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 3 100 947 грн. 99 коп., що і стало причиною звернення позивача із позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи визначені контрагентами у пункті 6.5. договору порядок розрахунків за надані послуги, приймаючи до уваги їх прийняття відповідачем без будь-яких зауважень, строк оплати на залишкову суму 3 100 947 грн. 99 коп. є таким, що настав 04.08.2021 (3 банківські дні з 31.07.2021).

При цьому, судом відхиляються заперечення відповідача, пов`язані з тим, що граничний строк оплати у даному випадку слід відліковувати з моменту підписання Акту коригування від 28.01.2022, а прострочення, відповідно, розраховувати, починаючи з 16.02.2022, оскільки порядок оплати послуг визначений сторонами у пункті 6.5. договору (в редакції додаткової угоди від 09.09.2019), отже строк оплати на суму 3 100 947 грн. 99 коп. є таким, що настав - 04.08.2021. Умови щодо строків оплати встановленої в Акті коригування різниці підлягають застосуванню у випадку встановлення Актом коригування збільшеної суми наданих послуг, розмір якої не міг бути відомий відповідачу до моменту складання відповідного Акту коригування.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження оплати наданих позивачем у період з липня 2019 року по липень 2021 року послуг з передачі електричної енергії на залишкову суму 3 100 947 грн. 99 коп. (1 351 174 259,56 - 1 348 073 311,57) відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростував.

Враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 3 100 947 грн. 99 коп.

При цьому, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з серпня 2021 року по травень 2023 року у сумі 1 108 158 грн. 15 коп.

Господарським судом також враховано таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат, зробленого позивачем (а.с.13-14), та встановлено, що під час його проведення позивачем було вірно визначено суму заборгованості та період нарахування інфляційних втрат, арифметично розрахунок проведено також вірно та з урахуванням вказаної вище методики.

Отже, розрахунок інфляційних втрат, наведений позивачем у позовній заяві (а.с.13-14), визнається судом обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в сумі 1 108 158 грн. 15 коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період прострочення з 01.08.2021 по 26.06.2023 у сумі 177 136 грн. 34 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних, зробленого позивачем (а.с.13), та встановлено, що під час його проведення позивачем було невірно визначено період нарахування 3% річних, оскільки, як встановлено судом, граничним строком оплати на суму 3 100 947 грн. 99 коп. є 04.08.2021, отже 3% річних підлягають нарахуванню, починаючи з 05.08.2021.

Таким чином, розрахунок 3% річних, здійснений позивачем (а.с. 13), визнається судом необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.

У постанові Верховного Суду від 27.05.2019 по справі № 910/20107/17 викладений наступний правовий висновок:

"З огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).".

Аналогічні правові висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 по справі № 916/2889/13, від 16.04.2019 по справам № 922/744/18 та №905/1315/18, від 05.03.2019 по справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 по справі № 922/1019/18, від 22.01.2019 по справі № 905/305/18, від 21.05.2018 по справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 по справі № 927/467/17.

Враховуючи визначений судом період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, застосувавши межі періоду, що визначені позивачем у розрахунку, здійснивши власний розрахунок 3% річних, судом встановлено, що 3% річних підлягають нарахуванню на суму 3 100 947 грн. 99 коп. у період з 05.08.2021 по 26.06.2023 та в цей період складають 176 116 грн. 85 коп.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 176 116 грн. 85 коп.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає частина витрат по сплаті судового збору в сумі 65 778 грн. 34 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0040-02032 від 01.01.2019 у загальному розмірі 4 386 242 грн. 48 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (вулиця Електрометалургів, будинок 310, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53200; ідентифікаційний код 00186520) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (вулиця Симона Петлюри, будинок 25, м.Київ, 01032; ідентифікаційний код 00100227) 3 100 947 грн. 99 коп. - основного боргу, 1 108 158 грн. 15 коп. - інфляційних втрат, 176 116 грн. 85 коп. - 3% річних та 65 778 грн. 34 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 26.10.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко