ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" жовтня 2023 р. Справа№ 910/14850/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши апеляційну скаргу Громадської організації "Стоп корупції"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021

(дата підписання рішення 04.11.2021)

у справі № 910/14850/21 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "Каскад-Імпекс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайвест"

про визнання договору № 01/09/21-1 від 01.09.2021 недійсним

за участю представників:

від скаржника Мусієнко О.І.

від позивача не з`явились

від відповідача Шепель А.Г.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 відмовлено в задоволенні позову ТОВ "ТПК "Каскад-Імпекс" до ТОВ "Ділайвест".

Місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним з моменту укладення оспорюваного договору № 01/09/21-1 від 01.09.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2022 прийнято відмову ТОВ "ТПК "Каскад-Імпекс" від апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі № 910/14850/21; апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ТПК "Каскад-Імпекс" закрите.

13.10.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга, в якій ГО "Стоп корупції", посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі № 910/14850/21 та прийняти нове рішення, яким позовну заяву ТОВ "ТПК "Каскад-Імпекс" задовольнити у повному обсязі, визнати недійсним договір № 01/09/21-1 від 01.09.2021, що укладений між ТОВ "Ділавейст" та ТОВ "ТПК "Каскад-Імпекс" з моменту укладення.

Наполягаючи, що суд вирішив питання про права та інтереси ГО "Стоп корупції" та її членів, скаржник стверджує, що звернувся з даною апеляційною скаргою з метою захисту культурних та соціальних прав і інтересів члена ГО "Стоп корупції" та жителя міста Києва.

За твердженням скаржника, будівництво комплексу на земельній ділянці на вулиці Олесі Гончара в Шевченківському районі міста Києва не відповідає містобудівній документації і здійснюється з порушенням норм чинного законодавства, зокрема з порушенням законодавства у сфері охорони культурної спадщини без дозволу на проведення земляних робіт.

ГО "Стоп корупції" зазначає, що відповідач допустив порушення інвестиційного договору № 01/09/21-1 від 01.09.2021, укладеного між ТОВ "Ділавейст" та ТОВ "ТПК "Каскад-Імпекс", які не підлягають виправленню, оскільки у відповідача відсутні законні підстави для спорудження комплексу, тому договір підлягає визнанню недійсним.

Ухвалою Господарського міста Києва від 31.10.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГО "Стоп корупції" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі № 910/14850/21.

15.12.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому ТОВ "Ділайвест", заперечуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, просило у повному обсязі відмовити ГО "Стоп корупції" у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі № 910/14850/21 залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 справу № 910/14850/21 прийнято до провадження колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Шаптала Є.Ю., Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2023 справу призначено до розгляду на 19.10.2023.

В судовому засідання учасники висловили правові позиції щодо наявності у ГО "Стоп корупції" права на оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі № 910/14850/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто суд має розглянути і вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на час розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що випливають зі сформульованого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може бути взято до уваги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідний правовий висновок викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 10.05.2018 у справі № 910/22354/15, від 19.06.2018 у справі № 910/18705/17, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 04.10.2018 у справі № 5017/461/2012, від 29.11.2018 у справі № 918/115/16, від 04.12.2018 у справі № 906/1764/15, від 06.12.2018 у справі № 910/22354/15, від 16.04.2019 у справі № 12/91, від 11.04.2019 у справі № 8/71-НМ, від 11.09.2019 у справі № 4/2023-10.

У постанові від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду звернув увагу, що ч. 1 ст. 254 ГПК України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмета та підстав позову.

Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12 висловив правову позицію, що рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Матеріали справи свідчать, що у справі № 910/14850/21 на вирішення суду був переданий спір між сторонами інвестиційного договору про його недійсність у зв`язку з порушенням, на думку позивача, умов укладеного договору відповідачем.

Колегія суддів зазначає, що правовий механізм захисту цивільних прав у вигляді визнання правочину недійсним передбачений ЦК України, разом з тим предметом розгляду цього спору не є порушені, невизнані або оспорювані права та законні інтереси скаржника чи будь-кого з його членів. Спірним договором врегульовані правовідносини позивача з відповідачем. Для жодних третій осіб цей договір не є обов`язковим, він не створює для них жодних прав та обов`язків.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що громадська організація звернулася до суду за захистом культурних та соціальних прав когось неназваного із своїх членів (який проживає в Шевченківському районі міста Києва, по вулиці Олеся Гончара), порушених, як вона стверджує, будівництвом об`єкта сторонами інвестиційного договору № 01/09/21-1 від 01.09.2021. Всі доводи апеляційної скарги стосуються незаконності будівництва.

Проте, оскарженим судовим рішенням у цій справі не вирішувались питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника чи будь-кого з її членів у сфері соціальних та культурних правовідносин, а здійснювалось дослідження наявності підстав для визнання недійсним договору за позовом його сторони. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі № 910/14850/21 не створює безпосередньо для скаржника, чи когось з його членів, жителів міста Києва, жодних юридичних наслідків.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ГО "Стоп корупції", оскільки у даному судовому рішенні суд не вирішував питання, що безпосередньо стосується прав та обов`язків ГО "Стоп корупції", а доказів на підтвердження повноважень на представництво неназваного члена ГО "Стоп корупції" скаржником суду надано не було.

У силу статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція) кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

За вимогами статей 8, 129 Конституції України та статей 2, 11 ГПК України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Цим принципом керується суддя, здійснюючи правосуддя. До основних засад судочинства також віднесено: забезпечення права на апеляційний перегляд справи; обов`язковість судового рішення.

Водночас відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Мушта проти України", "Мельник проти України"), що застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Принцип правової визначеності (певності) включає й дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення. Остання засада означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі (рішення Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії").

З викладеного вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним та обмежено вимогами процесуального закону щодо прийнятності скарги на рішення. Застосування відповідних обмежень у передбачених законом випадках не може вважатися порушенням права особи на доступ до суду.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської організації "Стоп корупції" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі № 910/14850/21 підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 261, 264, 267, 270, 272 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Закрити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Громадської організації "Стоп корупції" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2021 у справі № 910/14850/21.

2. Матеріали справи № 910/14850/21 повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Є.Ю. Шаптала

О.В. Агрикова