ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
23.10.2023 року м.Дніпро Справа № 908/338/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач)
суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву представника Фізичної особи підприємця Бурого Олександра Володимировича адвоката Романченко О.М. про ухвалення додаткового рішення у справі №908/338/23
за позовом: Фізичної особи підприємця Бурого Олександра Володимировича м. Харків
до відповідача: Фізичної особи підприємця Лахнік Дмитра Ігоровича Запорізька область, Пологівський район, м. Оріхів
Позовні вимоги обґрунтовані помилковим переведенням Позивачем відповідачу 08.09.2022 платіжною інструкцією №2783 грошових коштів у розмірі 50 000,00 грн з призначенням платежу оплата згідно договору, оскільки жодних діючих договорів між сторонами спору не існувало, не укладалось та жодних грошових зобов`язань ФОП Бурий О.В. перед ФОП Лахнік Д.І. не має. Таким чином, ФОП Лахнік Д.І. безпідставно заволодів майном ФОП Бурий О.В., яким є грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн, а тому позивач набув права відповідно до ст.ст. 1212-1214 ЦК України на повернення цих коштів.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.05.2023 у справі №908/338/23 позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи підприємця Лахнік Дмитра Ігоровича на користь Фізичної особи підприємця Бурого Олександра Володимировича безпідставно отримані грошові кошти у сумі 50 000 грн 00 коп. згідно платіжної інструкції №2783 від 08.09.2022 та 2684 грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду Фізичною особою підприємцем Лахнік Дмитром Ігоровичем подана апеляційна скарга, в якій просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя Іванов О.Г. (доповідач), судді Березкіна О.В., Антонік С.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи; сторонам наданий строк для подачі відзиву, заяв, клопотань.

Розпорядженням керівника апарату суду від 18.09.2023 у зв`язку зі звільненням Антоніка С.Г. з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, а також відпусткою судді Березкіної О.В. члена колегії суддів, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, за результатами якого для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідача), суддів: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б. та ухвалою суду від 18.09.2023 справу прийнято до провадження вказаним складом суду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 18.09.2023 у цій справі апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Лахнік Дмитра Ігоровича на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.05.2023 у справі № 908/338/23 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Запорізької області від 04.05.2023 у справі № 908/338/23 залишено без змін.

Судові витрати Фізичної особи підприємця Лахнік Дмитра Ігоровича за подання апеляційної скарги на рішення суду покладені на заявника апеляційної скарги.

20.09.2023 до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення звернувся представник позивача. Заява мотивована тими обставинами, що у відзиві на апеляційну скаргу позивачем наводився орієнтовний розмір судових витрат та зазначено, що відповідні докази будуть подані протягом п`яти днів з моменту ухвалення постанови згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, відтак, є підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2023 розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №908/338/23 вирішено здійснювати в порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Розглянувши вказану заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції має містити, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначені розміру правничої допомоги Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 27.01.2022 у справі №910/6360/20, від 17.01.2023 у справі №911/1388/16).

Також у п.п.50-52 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №911/1512/13 суд зазначив, що вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, Верховний Суд вважає за доцільне додатково звернутися до нещодавньої практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішення від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.

Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). При цьому ЄСПЛ у зазначеній вище справі, присудивши 2550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.

Водночас, у рішенні ж від 22.09.2022 у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" ЄСПЛ у п. 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.

Відповідно до частини 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1 та 2 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Кожна судова інстанція має вирішувати питання про розподіл судових витрат, тому за наведеними положеннями ст.124 ГПК особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду тієї інстанції, де такі витрати були понесені.

Відповідний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 14.02.2019 у справі №916/24/18, від 21.06.2022 у справі №908/574/20, від 27.09.2023 у справі №904/1711/22.

За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до матеріалів справи, про понесення витрат на правничу допомогу позивачем у першій заяві по суті справи (позовній заяві) не заявлялось. Втім, зазначене не є безумовною підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.

Натомість, на необхідності розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції орієнтовний розмір яких становить 15000 грн позивачем заявлено у відзиві на апеляційну скаргу.

Постанову у справі ухвалено 18.09.2023, а 20.09.2023 позивачем подана відповідна заява. Отже, позивачем дотримано строки подання відповідних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, визначених ч.8 ст.129 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Як зазначалося вище, позивач просить стягнути з відповідача (апелянта) понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 15000,00 грн.

У підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані: копія договору про надання правничої (правової) допомоги від 19.04.2023 №23/04-2023, додаткової угоди №1 від 19.04.2023 до договору, акта виконаних робіт №1 від 20.09.2023 на суму 15000 грн, доказів направлення заяви відповідачу.

Крім того, до відзиву на апеляційну скаргу були надані: свідоцтво №1584 від 10.09.2008, ордер серії АХ №1127396 від 22.04.2023, яким адвоката Романченко Олексія Михайловича уповноважено на представництво інтересів ФОП Бурого О.В.

Так, 19 квітня 2023 року між Адвокатським бюро «Олексія Романченко» (далі Адвокатське бюро) та Бурим Олександром Володимировичем (далі клієнт) укладено Договір № 23/04-2023, відповідно до умов якого Клієнт доручає, а Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання представляти інтереси Клієнта в судах загальної юрисдикції всіх інстанцій, а також перед підприємствами, установами, організаціями, органами державної влади та місцевого самоврядування, правоохоронними органами та органами прокуратури, у всіх справах, пов`язаних із розглядом справ та проваджень за участю Клієнта, в яких він бере участь як учасник справи, свідок, підозрюваний, обвинувачений, підсудний, потерпілий, а також у справах, пов`язаних із розглядом справ про адміністративні правопорушення, в яких Клієнт бере участь у якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності або потерпілого.

За умовами п.6.1, 6.2 договору за виконання доручень згідно даного Договору Клієнт сплачує Адвокатському бюро гонорар. Розмір гонорару, порядок та умови його сплати визначаються у додатковій угоді до даного Договору.

Згідно з п.8.1 договору даний Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2025 року.

На виконання п. 6.2. даного договору 19 квітня 2023 року між Адвокатським бюро «Олексія Романченко» та Бурим Олександром Володимировичем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 23/04-2023 від 19.04.2023.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1 до Договору № 23/04-2023 від 19.04.2023 Адвокатське бюро «Олексія Романченко» прийняло на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу у Центральному апеляційному господарському суді по справі №908/338/23, в рамках якої розглядається апеляційна скарга Фізичної особи підприємця Лахніка Д.І. на рішення Господарського суду Запорізької області від 04.05.2023.

Пунктом 2 Додаткової угоди № 1 до Договору № 23/04-2023 від 19.04.2023 сторони погодили, що гонорар Адвокатського бюро за ведення справи, визначеної у п. 1 даної додаткової угоди, у суді апеляційної інстанції становить 15000,00 (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) гривень у будь-якому випадку, навіть у разі ухвалення судом рішення не на користь Клієнта.

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди № 1 до Договору № 23/04-2023 від 19.04.2023 надання Адвокатським бюро правничої допомоги при розгляді справи у суді апеляційної інстанції включає за необхідності: вивчення документів та матеріалів справи, вивчення рішення суду першої інстанції, підготовку та подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу, підготовку та подання до суду заяв та клопотань з процесуальних питань або заперечень на заяви та клопотання з процесуальних питань, участь у судових засіданнях, надання пояснень суду, підготовку та подання до суду інших документів, передбачених ГПК України, які необхідні для розгляду справи.

Клієнт сплачує кошти, визначені у п. 2 даної додаткової угоди протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по справі (п.3 додаткової угоди).

Відтак, сума гонорару Адвокатського бюро є фіксованою та не залежить від витрат часу, обсягу підготовлених та поданих документів чи ухвалення судом рішення на користь Клієнта, а тому ці обставини не впливають на вартість наданої професійної правничої допомоги та, відповідно, на розмір судових витрат.

За актом виконаних робіт №1 від 20.09.2023 бюро надано, а клієнтом прийнято правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в межах справи №908/338/23 на суму 15000 грн., детальний опис яких наведений у акті виконаних робіт, а саме: ознайомлення з апеляційною скаргою, рішення Господарського суду Запорізької області від 04.05.2023, підготовка відзиву на апеляційну скаргу від 18.07.2023 (4,5 години), підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення (1,5 години).

Матеріалами справи підтверджується складання процесуальних документів у справі адвокатом Романченко О.М.

Колегія суддів враховує правову позицію, викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, за якою витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною /третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

При цьому, апеляційним господарським судом враховуються також висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/20, відповідно до яких не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (позивача).

Таким чином, здійснивши аналіз матеріалів справи і доказів понесення витрат позивача на правову допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу є неспіврозмірними з критерієм розумності і обґрунтованості таких витрат, оскільки вони становлять майже третину від заявлених позовних вимог, право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, враховуючи обсяг наданих послуг та баланс інтересів сторін у даному питанні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача та вважає необхідним стягнути з відповідача 5000,00 грн. понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та відмовити у решті заявлених вимог.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Фізичної особи підприємця Бурого Олександра Володимировича адвоката Романченко О.М. про ухвалення додаткового рішення у справі №908/338/23 задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи підприємця Лахніка Дмитра Ігоровича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Фізичної особи підприємця Бурого Олександра Володимировича (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) 5000, 00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

В решті вимог заяви відмовити.

Доручити Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст додаткової постанови виготовлено та підписано суддями Івановим О.Г. та Парусніковим Ю.Б. 23.10.2023, суддею Верхогляд Т.А. - 24.10.2023.

Головуючий О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков