ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/685/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Яско" (34600, Рівненська обл., Березнівський район, м. Березне, вул. Лісна, 2, код ЄДРПОУ 42366457)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 71, код ЄДРПОУ 05424874);

про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення коштів

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Сокотун В.А.;

від відповідача: Савчук О.В..

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Солар Яско" звернулось в Господарський суд Рівненської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" в якому просить:

- визнати недійсною підписану між Товариством з обмеженою відповідальністю "Солар Яско" та Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" додаткову угоду № 1 до договору № 572-18-ЦО-Бр від 26 грудня 2018 р. про приєднання до електричних мереж;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар Яско" безпідставно утримувані кошти у розмірі 1 046 609 (один мільйон сорок шість тисяч шістсот дев`ять) грн. 45 коп..

Даний позов обгрунтовує наступним. 26.12.2018 року між Товариством "Солар Яско" та Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" (далі - відповідач, виконавець послуг, ОСР) був укладений договір про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу ПрАТ "Рівнеобленерго" № 572-18-ЦО-Бр (далі - Договір), за яким до електричних мереж виконавця послуг, оператора малої системи розподілу або іншого власника електричних мереж (основного споживача) приєднується сонячна електростанція, місце розташування якої: м. Березне, вул. Зірненська, 14. Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками печаток означених суб`єктів господарювання.

На виконання умов Договору Приватне акціонерне товариство"Рівнеобленерго" виставило позивачу рахунок від 30 04.2019 року № на оплату нестандартного приєднання на загальну суму 293 520,54 грн. (з ПДВ). Платіжним дорученням від 06.05.2019 року № 33 Товариство (в межах п`яти банківських днів з моменту його виставлення) оплатило на користь відповідача вартість нестандартного приєднання на суму 293 520,54 грн..

Позивач зазначає, що платіжним дорученням від 08.04.2019 року № 20 він сплатив на користь Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" вартість відповідних проектних робіт по № від 31.03.2019 на суму 4 580,41 грн., а 27.05.2019 року між сторонами був підписаний Акт приймання-передачі проектно-кошторисної документації. У наведеному акті було вказано, що вартість проектно-кошторисної документації становить 4 580,41 грн., а її передача здійснюється в рахунок плати за приєднання. Проектна документація передається в ПрАТ "Рівнеобленерго".

Однак, як зазначає, позивач, згодом директорові Товариства "Солар Яско" було запропоновано до підписання додаткову угоду до договору в новій редакції, за якою вартість послуги з нестандартного підключення становила вже 1 340 130,00 грн. (у 4,5 разів більше попередньо встановленої вартості, зазначеної у підписаній сторонами додатковій угоді, виставленому відповідачем рахунку від 30.04.2019 року № та сплаченої позивачем платіжним дорученням від 06.05.2019 року № 33). Приватне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" виставило позивачу новий рахунок від 20.05.2019 року № на оплату нестандартного приєднання на загальну суму 1 340 130,00 грн. (з ПДВ). У вказаному рахунку також було зазначено, що останній є дійсним протягом п`яти банківських днів з моменту його виставлення. Зважаючи, зокрема, на те, що початок строку виконання відповідачем усіх необхідних будівельно-монтажних робіт був пов`язаний з моментом підписання Угоди та днем повної оплати вартості за приєднання, платіжним дорученням від 29.05.2019 року № 40 Товариство було змушене оплатити на користь відповідача грошові кошти у загальному розмірі 1 046 609,46 грн. (з посиланням у призначенні платежу на рахунок відповідача № ), погасивши таким чином різницю між сумою коштів, вказаною в рахунку на оплату від 20.05.2019 року № , та вже сплаченою раніше Товариством вартістю нестандартного приєднання на суму 293 520,54 грн..

Позивач вважає, що Угода не відповідає приписам статті 203 Цивільного кодексу України, статтям 180, 189-191 Господарського кодексу України, статтям 11, 12 Закону України Про ціни і ціноутворення, статтям 1, 7, 21 Закону України Про ринок електричної енергії-, а також відповідним рішенням Регулятора, прни цьому посилається на наступне.

Ставки плати за приєднання потужності, які є істотними умовами відповідних договорів, в силу прямих приписів закону підлягають державному регулюванню та не можуть визначатися сторонами на власний розсуд без урахування, зокрема, затверджених Регулятором Методик (порядків) встановлення (формування) цін, тарифів та ставок на ринку електричної енергії, що регулюються державою (зокрема плати за приєднання).

Ставки плати за стандартне та нестандартне приєднання потужності щорічно розраховуються та затверджуються Регулятором для всіх операторів систем розподілу відповідно до методики (порядку) формування плати за приєднання до системи передачі та системи розподілу.

Відповідно до пункту 1.3 Методики № 1965 (офіційно опублікованої в газеті Урядовий кур`єр 21.12.2018, № 242, набрала чинності 22.12.2018 року) ставки плати за стандартне приєднання та ставки плати за нестандартне приєднання потужності щорічно розраховуються та затверджуються НКРЕКП до 01 грудня календарного року, що передує розрахунковому періоду, для всіх операторів систем розподілу відповідно до цієї Методики.

Ставки плати за нестандартне приєднання потужності та ставки плати за лінійну частину приєднання на 2019 рік затверджені постановою НКРЕКП від 28.12.2018 року № 2069 (яка набрала чинності лише 22.01.2019 року), тобто після звернення директора Товариства до Приватного акціонерного товариства Рівнеобленерго із заявою про видачу Технічних умов на будівництво сонячної електростанції та після укладення Договору.

Позивач зазначає, що вказане підтверджено самим Регулятором у відповідних листах.

Стверджуючи, що Угода не відповідає приписам статті 203 Цивільного кодексу України, статтям 180, 189-191 Господарського кодексу України, статтям 11, 12 Закону України Про ціни і ціноутворення, статтям 1, 7, 21 Закону України Про ринок електричної енергії-, а також відповідним рішенням Регулятора, та порушує права позивача, Товариство, з урахуванням положень статей 215, 217 Цивільного кодексу України, просить суд визнати її недійсною

Враховуючи недійсність Угоди, Позивач вважає, що у даному випадку застосуванню підлягають положення частини 1 статті 216, статей 1212-1214 Цивільного кодексу України, які свідчать про наявність правових підстав для повернення відповідачем на користь позивача безпідставно утримуваних ПрАТ "Рівнеобленерго" коштів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" надійшов відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує посилаючись на таке.

Порядок формування (розрахунку) плати за приєднання електроустановок замовників до електричних мереж системи передачі та системи розподілу, збільшення величини існуючої абонованої приєднаної потужності електроустановок замовника, підвищення рівня надійності електрозабезпечення електроустановок замовника, зміни ступеня напруги в точці приєднання, зміни схеми живлення електроустановок замовника (з однофазної на трифазну) та/або зміни точки забезпечення потужності та застосовується оператором системи передачі та операторами системи розподілу для розрахунку плати за приєднання електроустановок до власних електричних мереж, - визначено Методикою (Порядком) формування плати за приєднання до системи передачі та системи розподілу, яка затверджена Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18 грудня 2018 року за № 1965 (п. 1.1 Методики). Так, пунктом 1.9 Методики передбачено, що плата за нестандартне приєднання розраховується відповідно до вимог глав 4 та 5 цієї Методики. Відповідно до п.4.12 Методики, за умови забезпечення замовником виконання проектної документації лінійної частини приєднання плата за нестандартне приєднання до електричних мереж оператора системи розподілу передбачає: складову плати за приєднання потужності (ураховуючи потужність, що створюється), яка визначається як добуток величини замовленої до приєднання потужності та ставки плати за нестандартне приєднання потужності; складову плати за створення електричних мереж лінійної частини приєднання, що визначається згідно з кошторисом, який є невід`ємною частиною відповідної проектної документації, розробленої замовником з урахуванням вимог Кодексу систем розподілу. В пункті 5.1.Методики наведено формулу, за якою Відповідач розрахував для Позивача плату за нестандартне приєднання згідно умов договору про нестандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу Відповідача від 26.12.2018 року за №572-18-ЦО-Бр. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 8.1. Договору унормовано, що фактом виконання зобов`язання Виконавця послуг з приєднання до електричних мереж системи розподілу об`єкта Замовника (будівництво електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення від точки забезпечення потужності до точки приєднання) Сторони вважають підписання Сторонами акта про надання послуги з приєднання до електричних мереж системи розподілу. Пунктом 4.3. Договору встановлено, що у випадку проектування лінійної частини приєднання Замовником плата за приєднання визначається відповідно до розробленої та погодженої проектної документації електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок Замовника (від точки забезпечення потужності до точки приєднання електроустановок Замовника) та розробленого і погодженого проекту лінійної частини приєднання. Вартість послуги з приєднання визначається додатковою угодою до цього Договору, яка визначена відповідно до проектної документації, у тому числі проектом на лінійну частину приєднання.

Відповідач зазначає, що, за умовами Договору, остаточна вартість послуг за нестандартне приєднання визначається не на дату укладання Договору, а на дату узгодження проектної документації. Проектна документація узгоджена 29 березня 2019 року, що вбачається із виданого технічного рішення №182-19 по робочому проекту.

Зазначає, що зобов`язання було виконане 05.08.2019 року, що підтверджується актом приймання-передачі №91431378 від 05.08.2021 року наданої послуги по приєднанню до електричних мереж. Даний акт узгоджено Позивачем та підписано останнім без зауважень. З акту приймання-передачі №91431378 від 05.08.2021 року наданої послуги по приєднанню до електричних мереж вбачається, що Відповідачем надано, а Позивачем прийнято послугу з приєднання електроустановок Позивача в точці приєднання, згідно умов Договору на суму 1 120 592,01 грн., крім того ПДВ 224 118,40 грн., всього за Договором 1 344 710,41 грн..

Вказує, що 18 грудня 2018 року Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 1965, яка набрала чинності 22.12.2018, затверджено Методику (Порядок) формування плати за приєднання до системи передачі та системи розподілу (надалі- Методика). Ця Методика є обов`язковою для всіх операторів систем розподілу та встановлює порядок формування (розрахунку) плати за приєднання електроустановок замовників до електричних мереж системи розподілу. Оскільки обсяг послуг за нестандартне приєднання було узгоджено станом на 29 березня 2019 року, то, відповідач вважає, що відповідно плата за нестандартне приєднання визначена у відповідності до чинної на цей час Методики, і що зважаючи на вищезазначене, Відповідач не мав достатніх правових підстав визначити плату за нестандартне приєднання в інший спосіб.

Відповідь Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, надана на звернення Позивача, відповідач не вважає нормативно правовим актом, і зазначає, що остання не змінює положень п.4.3.1 глави 4.3 розділу IV Кодексу за приписами якого діяв Відповідач на всіх етапах виконання умов договору, а саме: ОСР надає послугу з нестандартного приєднання «під ключ» або нестандартного приєднання з проектуванням Замовником лінійної частини приєднання відповідно до умов договору про нестандартне приєднання (додаток 3). Однією з істотних умов договору про нестандартне приєднання має бути визначена сторонами відповідальність за проектування лінійної частини приєднання.

Крім того зазначає, що Відповідач керувався нормами чинного законодавства на всіх етапах виконання умов договору: а саме проектування лінійної частини приєднання Замовником, розроблення та погодженої проектної документації електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок Замовника (від точки забезпечення до точки приєднання електроустановок Замовника) з визначенням плати за приєднання та розроблення і погодження проекту лінійної частини приєднання. При цьому слід зазначити, що визначення вартості послуги з приєднання згідно Додаткової угоди відповідно до проектної документації, у тому числі проектом на лінійну частину приєднання (п. 4.3. Договору).

Відтак Відповідач вважає, що укладена між сторонами оспорювана Додаткова угода не містить порушень положень статті 203 ЦК України, а тому підстави для визнання недійсною оспорюваної Додаткової угоди відсутні.

Крім того відповідач стверджує, що оскільки позовна заява подана з порушенням строку позовної давності, то така позовна заява не підлягає задоволенню.

15.08.2023 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

21.08.2023 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 22.08.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час розгляду справи по суті представник Позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, натомість представник Відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві.

Крім того, представник позивача подав клопотання в якому просив суд повернутися до підготовчого провадження та залучити до розгляду даної справи в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, посилаючись при цьому на те, що остання надала два протилежних роз`яснення щодо спірних правовідносин між сторонами і таким чином рішення у даній справ може вплинути на права НКРЕКП щодо відповідача та відповідей на адвокатські запити позивача.

У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено з мотивів його безпідставності та необгрунтованості.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Товариство з обмеженою відповідальністю Солар Яско () (далі по тексту Товариство, Позивач) було засноване 07.08.2018 року. Основним видом діяльності позивача є виробництво електроенергії. Крім того, позивач здійснює, зокрема, торгівлю, розподілення та передачу електроенергії. Наведені обставини підтверджуються статутними документами Товариства та загальнодоступними відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

21.12.2018 року директор Товариства звернувся до Приватного акціонерного товариства Рівнеобенерго із заявою про видачу Технічних умов на будівництво сонячної електростанції потужністю 500 кВ у м. Березне на вул. Зірненській, 14.

26.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Солар Яско, як Замовником та Приватним акціонерним товариством Рівнеобенерго, як Виконавцем послуг, був укладений договір про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу ПрАТ Рівнеобенерго № 572-18-ЦО-Бр (далі по тексту Договір), за яким до електричних мереж виконавця послуг, оператора малої системи розподілу або іншого власника електричних мереж (основного споживача) приєднується сонячна електростанція, місце розташування якої: м. Березне, вул. Зірненська, 14.

Цей Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками печаток означених суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 1.2 Договору місце (точка) забезпечення потужності об`єкта замовника встановлюється на РУ-10 кВт ком. № 4 ПС-110/35/10 кВ Березне № 16.

За умовами пунктів 1.3-1.7 цього правочину точка приєднання (межа балансової належності об`єкта замовника) встановлюється на РУ-10 кВ проектного ТП. Тип приєднання об`єкта замовника: нестандартне приєднання. Замовлено до приєднання потужність у точці приєднання: 500 кВт. Категорія надійності електропостачання - III. Ступінь напруги в точці приєднання визначається напругою на межі балансової належності і буде становити 10 кВт, 2 клас.

Розділом 2 Договору передбачено, що виконавець послуг забезпечує приєднання електроустановок об`єкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта замовника від точки забезпечення потужності до точки приєднання) до електричних мереж системи розподілу відповідно до схеми зовнішнього електрозабезпечення і проектної документації та здійснює підключення електроустановок об`єкта замовника до електричних мереж системи розподілу на умовах цього Договору. Замовник оплачує виконавцю послуг вартість приєднання до електричних мереж системи розподілу на умовах цього Договору.

Підпунктом 3.2.1 пункту 3.2 Договору на замовника покладено обов`язок розробити на підставі технічних умов від 26.12.2018 року № 572-18-ЦО-Бр, які є Додатком до цього Договору, проектну документацію щодо будівництва (реконструкції) електричних мереж внутрішнього електрозабезпечення (у межах земельної ділянки замовника) електроустановок замовника від точки приєднання до об`єкта замовника та щодо безпеки електропостачання. Також замовник зобов`язаний розробити на підставі технічних умов від

26.12.2018 року №572-18-ЦО-Бр, які є Додатком до цього Договору, проектну документацію щодо будівництва (реконструкції) електричних мереж лінійної частини приєднання (для нестандартного приєднання з проектуванням замовником лінійної частини) внутрішнього електрозабезпечення (у межах земельної ділянки замовника) електроустановок замовника від точки приєднання до об`єкта замовника та щодо безпеки електропостачання та влаштування вузла комерційного обліку електричної енергії (у випадку проектування лінійної частини приєднання замовником). Проектування лінійної частини приєднання вилучається з обсягу робіт, що виконуються виконавцем послуг (у випадку проектування лінійної частини приєднання замовником).

Крім того, за умовами підпункту 3.2.3 пункту 3.2 Договору замовник зобов`язаний оплатити на умовах цього Договору вартість наданих виконавцем послуг з приєднання електроустановок замовника в точці приєднання.

Однак на дату укладення цього Договору сторони конкретного розміру такої плати не погодили.

Згідно з пунктом 4.2 цієї угоди виконавець послуг зобов`язаний надати замовнику рахунок на сплату плати за приєднання не пізніше 3 (трьох) робочих днів від дати укладення цього Договору у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 4.3 Договору у випадку проектування лінійної частини приєднання замовником плата за приєднання визначається відповідно до розробленої та погодженої проектної документації електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок замовника (від точки забезпечення потужності до точки приєднання електроустановок замовника) та розробленого і погодженого проекту лінійної частини приєднання. Вартість послуги з приєднання визначається додатковою угодою до цього Договору, яка буде визначена відповідно до проектної документації, у тому числі проектом на лінійну частину приєднання.

Пунктами 4.4, 4.5 Договору унормовано, що виконавець послуг зобов`язаний надати замовнику рахунок на сплату плати за додаткову послугу з підключення разом із рахунком на сплату плати за приєднання.

У випадку проектування лінійної частини приєднання замовником виконавець послуг зобов`язаний надати замовнику рахунок на сплату плати за нестандартне приєднання не пізніше 5 робочих днів від дати отримання документації на лінійну частину приєднання згідно з п. 3.2.2 цього Договору. За домовленістю сторін може бути встановлений інший порядок оплати шляхом конкретизації умов цього Договору (у випадку проектування лінійної частини приєднання замовником).

Згідно з пунктом 7.1 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами.

У Додатку № 1 до Договору сторони погодили Технічні умови нестандартного приєднання до електричних мереж електроустановок № 572-18-ЦО-Бр.

12.02.2019 року Товариство звернулося до відповідача із заявою на виготовлення Робочого проекту зовнішнього електропостачання (вх. № 99 від 12.02.2019, № Д.П. 15468287), за результатами розгляду якої був виготовлений Робочий проект № 35-02-19-Бр- ЦО Будівництво лінії електропередачі 10 кВ для приєднання до електричних мереж електроустановок сонячної електростанції в м. Березно, вул. Зірненська, 14.

Відповідно до Зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва 35-02-19-Бр- ЦО-ЗК Будівництво лінії електропередачі 10 кВ для приєднання до електричних мереж електроустановок сонячної електростанції в м. Березно, вул. Зірненська, 14, затвердженого Головним інженером проекту відповідача Пастушок В.Л., загальна вартість приєднання електроустановок замовника за Договором - Товариства, становить 313,079 тис.

На виконання умов Договору Приватне акціонерне товариство Рівнеобленерго виставило позивачу рахунок від 30 04.2019 року № на оплату нестандартного приєднання на загальну суму 293 520,54 грн. (з ПДВ).

Враховуючи наведені обставини, а також виставлений позивачу рахунок, платіжним дорученням від 06.05.2019 року № 33 Товариство оплатило на користь відповідача вартість нестандартного приєднання на суму 293 520,54 грн..

В подальшому Сторони уклали Додаткову угоду №1 від 14.05.2019р. до договору № 572-18-ЦО-Бр від 26 грудня 2018р. про приєднання до електричних мереж.

У наведеній Угоді зазначено, що сторони домовилися доповнити Договір пунктами 4.2- 4.10, виклавши їх в наступній редакції:

Пункт 4.2. Замовник зобов`язується у відповідності до умов Договору оплатити вартість наданих Виконавцем послуг з приєднання електроустановок Замовника в точці приєднання.

Пункт 4.3. На дату укладання цієї Додаткової угоди, розмір плати за приєднання, яке не є стандартним, визначена згідно з кошторисною документацією з врахуванням вартості виконання проектно-вишукувальних робіт, становить 1344,71 тис.грн. (один мільйон триста сорок чотири тисячі грн. 71 коп.) в тому числі ПДВ - 20 %. Вартість проектно-кошторисної документації становить 4580,41 грн. (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят грн. 41 коп.). Остаточний розмір плати за приєднання, яке не є стандартним з вирахуванням вартості проектно-вишукувальних робіт, становить 1340,13 тис.грн. (один мільйон триста сорок тисяч грн. 13 коп.)

Пункт 4.4. Оплата коштів за приєднання в сумі, що визначена Виконавцем у рахунку на оплату, має бути проведена на протязі 5 банківських днів від дати рахунку на оплату.

Пункт 4.5. Виконавець послуг виконує всі необхідні будівельно-монтажні роботи протягом 350 календарних днів (в тому числі 60 днів для проектування електричних мереж лінійної частини приєднання) з моменту підписання даної Додаткової угоди та повної оплати вартості за приєднання.

Пункт 4.6. Приймання-передача робіт проводиться згідно з діючими нормами та правилами, відповідно до Договору та даної Додаткової угоди. Передача виконаних робіт Виконавцем та приймання х Замовником оформляються Актом приймання-передачі виконаних робіт.

Пункт 4.7. Замовник протягом 5 (п`яти) банківських днів з часу отримання Акту, зобов`язаний повернути Виконавцю підписаний примірник Акту, або мотивовану відмову від прийняття робіт. У разі неповернення Акту роботи рахуються прийнятими Замовником.

Пункт 4.8. Факт передачі ПКД від Замовника підтверджується підписанням двостороннього акту приймання-передачі ПКД. Одночасно з підписаним актом приймання- передачі ПКД Замовник зобов`язаний зареєструвати податкову накладну, у разі, якщо Замовник зареєстрований, як платник податку на додану вартість.

Пункт 4.9. У разі невиконання Замовником умов п. 4.4. Договору, ПКД підлягає поверненню Замовнику шляхом підписання акту передачі-приймання ПКД.

Пункт 4.10. У випадку не виконання Замовником пунктів 4.2., 4.З., 4.4. Договору, Виконавець послуг має право на його дострокове розірвання в односторонньому порядку шляхом направлення письмового повідомлення за 5 днів до дати припинення Договору та знімає з себе всю відповідальність за невиконання своїх зобов`язань. В разі, якщо Замовник доведе, що зобов`язання по оплаті були невиконані з об`єктивних та незалежних від нього причин, Сторони можуть на договірних засадах переглянути визначені строки оплати та виконання послуг з документальним оформленням таких домовленостей шляхом підписання відповідної додаткової угоди.

Пунктами 2, 3 Угоди передбачено, що остання є невід`ємною частиною Договору та підлягає поверненню замовником на адресу виконавця протягом 20-ти календарних днів з дати підписання виконавцем. В разі неповернення підписаної з боку замовника додаткової угоди у визначений цим пунктом строк, дана Додаткова угода вважається неукладеною.

Згідно з пунктами 4, 5 Угоди вона набуває чинності з дати її підписання останньою стороною, при умові виконання пункту 3 цієї Угоди. У випадку не проведення оплати у строк, передбачений пунктом 4.4 даної Додаткової угоди, остання втрачає свою чинність з наступного дня після закінчення строку оплати. При цьому, розмір оплати підлягає перегляду, про що сторони укладають нову додаткову угоду до Договору про приєднання.

У разі проведення замовником оплати поза строками, визначеними пп. 4.4 п. 1 даної Угоди, сплачена замовником сума на його вимогу підлягає поверненню.

Враховуючи наведені положення, Приватне акціонерне товариство Рівнеобленерго виставило позивачу новий рахунок від 20.05.2019 року № на оплату нестандартного приєднання на загальну суму вже 1 340 130,00 грн. (з ПДВ). У вказаному рахунку також було зазначено, що останній є дійсним протягом п`яти банківських днів з моменту його виставлення.

Платіжним дорученням від 29.05.2019 року № 40 Товариство оплатило на користь відповідача грошові кошти у загальному розмірі 1 046 609,46 грн. (з посиланням у призначенні платежу на рахунок відповідача № ), погасивши таким чином різницю між сумою коштів, вказаною в рахунку на оплату від 20.05.2019року № , та вже сплаченою раніше Товариством вартістю нестандартного приєднання на суму 293 520,54 грн..

Разом із тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Солар Яско" вважає, що у даному випадку наявні усі законодавчі підстави для визнання недійсною вищевказаної Додаткової угоди №1 від 14.05.2019р. до договору № 572-18-ЦО-Бр від 26 грудня 2018р. про приєднання до електричних мереж.

В той же час ПрАТ «Рівнеобленерго» вважає, що означена позовна заява є безпідставною, необгрунтованою, та такою, яка не підлягає до задоволення судом.

Давши оцінку документам і матеріалам, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, суд зазначає наступне.

З 2018 Україні розпочався процес реформування електроенергетичної галузі. Одним з основних, етапів реформи є відокремлення функції розподілу електричної енергії від функцій виробництва/передачі та постачання, тобто створення відповідних окремих юридичних осіб.

Згідно з п. 56 ст.1 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обгрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Частиною 3 статті 91 ЦК України передбачено, що юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії).

13.11.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №1413 «Про видачу ПрАТ «Рівнеобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом».

Згідно постанови НКРЕКП №1413 від 13.11.2018 року:

- ПрАТ «Рівнеобленерго» видано ліцензію на право провадження з 01.01.2019 року господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності;

- з 01.01.2019 року ПрАТ «Рівнеобленерго» анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 28 серпня 1996 року № 55, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 28 серпня 1996 року № 56, на підставі пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії».

Отже, з 01.01.2019 ПрАТ «Рівнеобленерго» на підставі отриманої ліцензії, здійснює господарську діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, зокрема в Рівненській області та є Оператор системи розподілу (надалі за текстом ОСР).

Таким чином, з 01 січня 2019 року відповідно до прийнятої НКРЕКП постанови від 13.11.2018 за №1413, ПрАТ «Рівнеобленерго» виконує функції оператора системи розподілу (ОСР) та є суб`єктом господарювання, що здійснює ліцензовану господарську діяльність з розподілу електричної енергії на території Рівненської області з використанням об`єктів електроенергетики, які забезпечують стале функціонування об`єднаної енергетичної системи України.

Взаємовідносини, які виникають під час надання послуги з розподілу між ПрАТ «Рівнеобленерго», як оператором системи розподілу та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії», Кодексом системи розподілу, затвердженого Постановою НКРЕКП №310 від 14,03.2018р. (далі по тексту Кодекс), Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018р. (далі по тексту Правила) та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

26.12.2018між ПрАТ «Рівнеобленерго» та ТОВ «Солар Яско» укладено договір про нестандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу ПрАТ «Рівнеобленерго» №572-18-ЦО-Бр (з проектуванням лінійної частини приєднання замовником).

Правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ст. 202 ЦК У країни).

Відповідно до п.2 ст.202 та статей 11, 626 ЦК України правочини можуть бути односторонні, які за загальним правилом, можуть створювати обов`язки лише для особи, яка їх вчиняє (наприклад: заповіт, довіреність); дво- чи багатосторонні правочини, які є погодженою дією двох або більше сторін ( будь-які договори).

Отже, договір це вужчий термін який є одним із видів правочинів. Що стосується угоди, то це поняття тотожне договору.

Вищевказані терміни неодноразово тлумачивє Верховний Суд України. Зокрема в Узагальненні практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 24.11.2008 було зазначено наступне.

"Поява терміну «правочин» не виключає терміну - «угода» у значенні домовленості між щонайменше двома сторонами. Перший із них є більш широким і включає в себе термін «договір», «угода», «домовленість». Щоб запобігти неоднаковому застосуванню норм про правочин у практиці судів, слід зазначити, що договір та угода є тотожними поняттями, тому дво- і багатосторонні правочини є водночас як договорами, так і угодами, а термін «домовленість» слід розуміти як договір чи угоду, якщо така домовленість досягнута з дотриманням вимог, встановлених для укладання договору".

Частиною першою ст. 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити, зокрема, моральним засадам суспільства. Отже, правочин, укладений з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, суперечить і моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина п`ята ст. 203 ЦК України). Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) цієї вимоги є підставою для визнання правочину недійсним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом, який визначає наслідки, що виникають у результаті вчинення недійсних правочинів. Закон вбачає юридичні й майнові наслідки недійсності правочинів.

Правомірність правочину означає, що він є юридичним фактом, який породжує ті правові наслідки, наступу яких бажають сторони і які відповідають вимогам закону. Своєю правомірністю правочини відрізняються від правопорушень (деліктів) - вольових дій, що суперечать вимогам закону та тягнуть за собою правові наслідки, які сторони не бажали отримати. Згідно із законом правочин завжди е правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Враховуючи основні принципи цивільного права, в, т.ч. норми ст.ст. 203, 204 ЦК, недійсність правочину може бути передбачена виключно законами України, що прийняті відповідно до Конституції України, актами Президента України у випадках, встановлених Конституцією України, постановами Кабінету Міністрів України, актами органів державної влади України, що видаються у випадках та в межах, встановлених Конституцією та законами України.

Будь-який правочин має набути чинності, тобто набрати юридичної сили. Для цього він має відповідати вимогам, встановленим законом. У ст. 203 ЦК перераховані лише загальні вимоги до чинності правочину, що стосуються правомірності його змісту, дієздатності сторін, волевиявлення сторін, форми укладеного правочину, реальності передбачуваних правових наслідків. Іншими словами, за коментованою статтею, щоб правочин вважався, чинним, а відповідно і правомірним, при його вчиненні мають бути дотримані такі умови як: законність змісту правочину; наявність у сторін (сторони) необхідного обсягу дієздатності; наявність об`єктивно вираженого волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі учасника правочину; відповідність форми вчиненого правочину вимогам закону; спрямованість волі учасників правочину на реальне досягнення обумовленого ним юридичного результату. У разі недотримання перерахованих вимог правочин є недійсним або може бути визнаний недійсним у порядку, встановленому цим Кодексом.

Зміст правочину (його умови) насамперед не повинен суперечити вимогам як ЦК, так і інших актів цивільного законодавства.

Отже, зміст правочинів, відповідно до п. 1 ст. 203 ЦК України, не повинен порушувати положень як законів, так і інших нормативно-правових актів, прийнятих на основі Конституції України.

Будь-який правочин реалізується суб`єктом через його відповідне зовнішнє волевиявлення. Однак форма зовнішнього волевиявлення може виявитися неадекватною внутрішній волі суб`єкта правочину внаслідок неправомірних дій контрагента чи третіх осіб, внаслідок юридично значущої помилки у сприйнятті суб`єктом правочину його очікуваного юридичного результату. За таких обставин дії особи не можуть об`єктивно відображати внутрішню волю суб`єкта цивільних правовідносин досягти бажаного юридичного результату. Тому в ч. 3 ст. 203 ЦК України законодавець прямо передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правові наслідки недотримання цієї вимоги закону передбачені статтями 229, 230, 231, 232, 233, 234, 235 ЦК України.

Закон передбачає вчинення правочинів в усній або письмовій формі (ст. 206 ЦК України). Окремі правочини, вчинювані в письмовій формі, потребують нотаріального посвідчення, а також спеціальної державної реєстрації. Вимоги закону щодо необхідності вчинення правочинів у певній формі спрямовані сприяти фіксації волевиявлення суб`єкта правочину, що зрештою у разі судового спору забезпечить доказовість реального існування між сторонами відповідного правовідношення та реальність їхніх взаємних обов`язків та вимог. Форма правочинів визначається ЦК України (статті 205, 206, 207, 208, 209) та іншими законодавчими актами.

Оскільки правочин є дією особи, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, то завідомо на момент вчинення правочину об`єктивна неможливість настання правового результату не породжує у сторін тих чи інших прав та обов`язків. Однак не є такими правочини, за якими реальність настання правових наслідків поставлено в залежність від поведінки учасників чи інших обставин.

Підстава недійсності правочину має існувати на момент вчинення правочину.

Виходячи з вищезазначеного для визнання недійсним потрібно довести, що правочин не відповідає вимогам ст.203 ЦК України. Якщо правочин відповідає нормам законодавства та не містить порушень положень зазначеної статті, підстави для визнання правочину недійсним відсутні.

Судом встановлено, що між сторонами у справі дійсно існували договірні відносини згідно з якими Відповідач мав надати послугу з нестандартного приєднання електроустановок Позивача до електричних мереж систем розподілу.

Порядок формування (розрахунку) плати за приєднання електроустановок замовників до електричних мереж системи передачі та системи розподілу, збільшення величини існуючої абонованої приєднаної потужності електроустановок замовника, підвищення рівня надійності електрозабезпечення електроустановок замовника, зміни ступеня напруги в точці приєднання, зміни схеми живлення електроустановок замовника (з однофазної на трифазну) та/або зміни точки забезпечення потужності та застосовується оператором системи передачі та операторами системи розподілу для розрахунку плати за приєднання електроустановок до власних електричних мереж, - визначено Методикою (порядком) формування плати за приєднання до системи передачі та системи розподілу, яка затверджена Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18 грудня 2018 року за № 1965 (п. 1.1 Методики).

Так, пунктом 1.9 Методики передбачено, що плата за нестандартне приєднання розраховується відповідно до вимог глав 4 та 5 цієї Методики.

Відповідно до п.4.12 Методики, за умови забезпечення замовником виконання проектної документації лінійної частини приєднання плата за нестандартне приєднання до електричних мереж оператора системи розподілу передбачає:

складову плати за приєднання потужності (ураховуючи потужність, що створюється), яка визначається як добуток величини замовленої до приєднання потужності та ставки плати за нестандартне приєднання потужності;

складову плати за створення електричних мереж лінійної частини приєднання, що визначається згідно з кошторисом, який є невід`ємною частиною відповідної проектної документації, розробленої замовником з урахуванням вимог Кодексу систем розподілу.

В пункті 5.1.Методики наведено формулу, за якою Відповідач розрахував для Позивача плату за нестандартне приєднання згідно умов договору про нестандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу Відповідача від 26.12.2018 року за №572-18-ЦО-Бр..

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 8.1. Договору унормовано, що фактом виконання зобов`язання Виконавця послуг з приєднання до електричних мереж системи розподілу об`єкта Замовника (будівництво електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення від точки забезпечення потужності до точки приєднання) Сторони вважають підписання Сторонами акта про надання послуги з приєднання до електричних мереж системи розподілу.

Пунктом 4.3. Договору встановлено, що у випадку проектування лінійної частини приєднання Замовником плата за приєднання визначається відповідно до розробленої та погодженої проектної документації електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок Замовника (від точки забезпечення потужності до точки приєднання електроустановок Замовника) та розробленого і погодженого проекту лінійної частини приєднання. Вартість послуги з приєднання визначається додатковою угодою до цього Договору, яка визначена відповідно до проектної документації, у тому числі проектом на лінійну частину приєднання.

Отже, за умовами Договору, остаточна вартість послуг за нестандартне приєднання визначається не на дату укладання Договору, а на дату укладення додаткової угоди до цього Договору та на стадії узгодження проектної документації.

Проектна документація узгоджена сторонами 29 березня 2019 року, що вбачається із виданого технічного рішення №182-19 по робочому проекту.

Згідно із ч.1 ст.632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.З ст.6 ЦК України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Зобов`язання з приєднання було виконане 05.08.2019 року, що підтверджується Актом приймання-передачі №91431378 від 05.08.2021 року наданої послуги по приєднанню до електричних мереж. Даний акт узгоджено Позивачем та підписано останнім без зауважень.

З акту приймання-передачі №91431378 від 05.08.2021 року наданої послуги по приєднанню до електричних мереж вбачається, що Відповідачем надано, а Позивачем прийнято послугу з приєднання електроустановок Позивача в точці приєднання, згідно умов Договору на суму 1 120 592,01 грн., крім того ПДВ 224 118,40 грн., всього за Договором 1 344 710,41 грн..

Частина 1 та частина 3 статті 5 ЦК України зазначає, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

18 грудня 2018 року Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 1965, яка набрала чинності 22.12.2018, затверджено Методику (порядок) формування плати за приєднання до системи передачі та системи розподілу . Ця Методика є обов`язковою для всіх операторів систем розподілу та встановлює порядок формування (розрахунку) плати за приєднання електроустановок замовників до електричних мереж системи розподілу.

Оскільки обсяг послуг за нестандартне приєднання було узгоджено станом на 29 березня 2019 року, то відповідно плата за нестандартне приєднання визначена у відповідності до чинної на цей час Методики.

Зважаючи на вищезазначене, Відповідач не мав достатніх правових підстав визначити плату за нестандартне приєднання в інший спосіб.

Як вже вказувалось вище, пунктом 4.3. Договору про нестандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу у випадку проектування лінійної частини приєднання визначено, що замовником плата за приєднання визначається відповідно до розробленої та погодженої проектної документації електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок Замовника (від точки забезпечення потужності до точки приєднання електроустановок Замовника) та розробленого і погодженого проекту лінійної частини приєднання. Вартість послуги з приєднання визначається Додатковою угодою до цього Договору, яка буде визначена відповідно до проектної документації, у тому числі проектом на лінійну частину приєднання.

Тобто, на момент укладення договору вартість послуги з приєднання ще не визначена, а визначається вона лише відповідно до виготовленої проектної документації.

Так, робочий проект №35-02-19-Бр-ЦО виготовлено 25.03.2019 року, технічне рішення №182-19 по робочому проекту за об`єктом м. Березне, вул. Зірненська, 14 видане 29.03.2019 року.

Положеннями п, 5.6. Методики (порядку) формування плати за приєднання до системи передачі та системи розподілу, затвердженої Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 18 грудня 2018 року № 1965, в редакції, що діяла на момент укладення Договору та на момент укладення Додаткової угоди, визначено, що розрахунок величини плати за нестандартне приєднання є істотною умовою договору про приєднання. У разі відсутності оплати замовником оператору системи розподілу послуги з нестандартного приєднання в поточному календарному році плата за приєднання підлягає перегляду із застосуванням затверджених на наступний розрахунковий період ставок плати за нестандартне приєднання потужності та ставок плати за лінійну частину приєднання.

Зважаючи на вищезазначене, Відповідач не мав достатніх правових підстав визначити плату за нестандартне приєднання в інший спосіб.

Посилання Позивача на лист НКРЕКП від 07.07.2017 року №7463/17.1.3/7-17, вчинений останньою на запит позивача, не заслуговують на увагу, так як на вимогу суду НКРЕКП надало лист від 27.09.2023 №10327/15.4/7-23 в якому підтвердило правомірність визначення відповідачем плати за нестандартне приєднання. Крім того суд зазначає, що в листі №7463/17.1.3/7-17 НКРЕКП надає роз`яснення в межах дії Методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕКП від 12.02.2013 року №115, яка на момент підписання Договору № 572-18-ЦО-Бр від 26.12,2018 року втратила свою чинність (втрата чинності 22.12.2018 року).

Крім того слід зазначити, що відповідь Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, надана на звернення Позивача, не є нормативно правовим актом, та не змінює положень п.4.3.1 глави 4.3 розділу IV Кодексу за приписами якого діяв Відповідач на всіх етапах виконання умов договору, а саме: ОСР надає послугу з нестандартного приєднання «під ключ» або нестандартного приєднання з проектуванням Замовником лінійної частини приєднання відповідно до умов договору про нестандартне приєднання (додаток 3). Однією з істотних умов договору про нестандартне приєднання має бути визначена сторонами відповідальність за проектування лінійної частини приєднання.

Відповідач керувався нормами чинного законодавства на всіх етапах виконання умов договору: а саме проектування лінійної частини приєднання Замовником, розроблення та погодженої проектної документації електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення електроустановок Замовника (від точки забезпечення до точки приєднання електроустановок Замовника) з визначенням плати за приєднання та розроблення і погодження проекту лінійної частини приєднання. При цьому слід зазначити, що визначення вартості послуги з приєднання згідно Додаткової угоди відповідно до проектної документації, у тому числі проектом на лінійну частину приєднання (п. 4.3. Договору).

Згідно з оспорюваною Додатковою угодою сторонами узгоджено плату за приєднання до електричних мереж 1340,13 тис.грн з ПДВ, яка визначена відповідно до Методики, на підставі чого виставлено рахунок на оплату послуги приєднання. Відповідно до акту приймання-передачі наданої послуги по приєднанню до електричних мереж від 05.08.2019 №91431378 вартістю 1 344 710,41 грн. з ПДВ претензій щодо якості, обсягу та строків надання послуг не надходило від Позивача до Відповідача як виконавця надання послуг.

Відтак, суд доходить висновку, що укладена між сторонами оспорювана Додаткова угода не містить порушень положень статті 203 ЦК України, а тому підстави для визнання її недійсною у судовому порядку відсутні.

Крім того суд зазначає, що в даному випадку не застосовує норми закону про позовну давність, так як позов не підлягає задоволення у зв`язку з його безпідставністю та необгрунованістю.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищезазначене, та те, що Позивач не довів належними та допустимими доказами недійсність Додаткової угоди № 1 до договору № 572-18-ЦО-Бр від 26 грудня 2018 р. про приєднання до електричних мереж, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову.

2. Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 23 жовтня 2023 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.