РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/784/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження господарську справу

за позовом: Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури

вул. Шевченка, 1, м. Чернігів, 14000, e-mail:

в інтересах держави в особі: Чернігівської міської ради

вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000, e-mail:

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Преторій-Буд"

просп. Перемоги, 100, м. Чернігів, 14000

до відповідача-2: Комунального підприємства "Паркування та ринок"

Чернігівської міської ради

вул. Шевченка, 33а, м. Чернігів, 14000, e-mail:

про визнання договору недійсним, скасування реєстрації права приватної власності та зобов`язання знести самочинне будівництво

Представники учасників справи:

від прокуратури: Бабич Є.А.

від позивача: Гладченко Н.Л.

від відповідача-1: Підгорний К.Є.

від відповідача-2: Малай А.В.

Заступником керівника Чернігівської окружної прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преторій-Буд" та Комунального підприємства "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради про:

- визнання недійсним інвестиційного договору №2018/0118 від 01.03.2018, укладеного між Комунальним підприємством "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Преторій-Буд".

- скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Преторій-Буд" (код СДРПОУ 35385551) на автомобільну газозаправну станцію за адресою: вул. Незалежності, 39, м. Чернігів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 64285166, з одночасним припиненням права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Преторій-Буд" () на зазначений об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 64285166.

- зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Преторій-Буд" () знести самочинну будову автомобільного газозаправного пункту, що за адресою: вул. Незалежності, 39, м. Чернігів.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.06.2023 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22.06.2023 та встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправленя, як знаходяться в матеріалах справи.

У підготовчому засіданні 22.06.2023 суд задовольнив усне клопотання представника відповідача-1 про відкладення підготовчого засідання та постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 15.08.2023.

26.06.2023 та 29.06.2023 від відповідачів надійшли відзиви на позовну заяву.

27.06.2023 та 06.07.2023 від прокуратури надійшли відповіді на відзиви відповідачів.

20.06.2023 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

14.08.2023 від відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив.

Суд долучив до матеріалів справи подані учасниками справи заяви по суті з доданими до них документами (відзиви, відповіді на відзиви та заперечення), як такі, що подані у порядку та строк, встановлені Господарським процесуальним кодексом України та судом, а тому спір вирішується з їх урахуванням.

15.08.2023 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 05.09.2023.

05.09.2023 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 27.09.2023.

27.09.2023 суд постаноив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 17.10.2023.

17.10.2023 на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між КП "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради (відповідач-2) та ТОВ "Преторій-Буд" (відповідач-1) укладений інвестиційний договір №2018/0118 від 01.03.2018, предметом якого є здійснення практичних інвестицій в об`єкт інвестування, а також виконання подальшої експлуатації створеного в результаті інвестицій об`єкту. Об`єкт інвестування розташований по вул. Незалежності в м. Чернігові на земельній ділянці (кадастровий номер :01:010:0118) площею 0,2400 га, яка була надана в постійне користування КП «Паркування та ринок» ЧМР.

Інвестиційний договір №2018/0118 від 01.03.2018 є удаваним правочином, до якого слід застосовувати положення законодавства про договір суперфіцію. Відповідач-2, який є постійним користувачем земельної ділянки, за відсутності в нього права розпоряджатися цією ділянкою, фактично передав її відповідачу-1 для забудови в комерційних цілях Товариства, діючи виключно в інтересах останнього. Відтак відповідачі, в обхід положень чинного земельного та цивільного законодавства, за відсутності волевиявлення власника земельної ділянки, без проведення процедури земельних торгів, використали непередбачений законом спосіб набуття Товариством права забудови спірної земельної ділянки, шляхом укладення удаваного правочину, тому інвестиційний договір №2018/0118 від 01.03.2018 підлягає визнанню недійсним у судовому порядку.

Будівля АГЗП по вул. Незалежності, 39 у м. Чернігові побудована на підставі дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції на виконання будівельних робіт від 04.06.2020 №ІУ54 на земельній ділянці, яка відноситься до категорії земель - житлової та громадської забудови, при тому, що єдиним видом цільового призначення ділянки для будівництва АГЗП має бути землі автомобільного транспорту. Постановою Верховного Суду у складі колегії судців Касаційного адміністративного суду від 07.09.2022 по справі №620/6024/20 визнано протиправним рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції про видачу дозволу на виконання будівельних робіт від 04.06.2020 №ІУ54. 09.12.2022. Вищевказаний дозвіл Державною інспекцією архітектури та містобудування України анульовано. Прокурор зазначає, що вказана АГЗП є самочинним будівництвом, перебудова АГЗП не можлива, а знесення її є винятковим випадком усунення триваючого порушення.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Преторій-Буд» 21.07.2022 зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна автомобільний газозаправний пункт (операторська, загальна площа 12 м2). Рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ «Преторій-Буд» на спірне нерухоме майно підлягає скасуванню на підставі судового рішення, припинення такого права власності здійснюється в порядку статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з одночасним припиненням права власності.

Відповідач-1 проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що всі дії, необхідні для будівництва АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові на земельній ділянці (кадастровий номер :01:010:0118) площею 0,2400 га, виконання яких згідно чинного законодавства України покладено на землекористувача та замовника будівництва (окрім оплати робіт), були виконані безпосередньо самим постійним землекористувачем - КП «Паркування та ринок» ЧМР, та згодною умовою укладеного між відповідачами інвестиційного договору не передбачено, що КП «Паркування та ринок» ЧМР передає ТОВ «Преторій - Буд» земельну ділянку в користування для забудови, факт передачі цієї земельної ділянки в користування іншій, ніж постійний землекористувач, особі для забудови ні фактично, ні юридично не мав місця. Відповідно, твердження прокурора про те, що КП «Паркування та ринок» ЧМР вказану вище земельну ділянку передало ТОВ «Преторій - Буд» для забудови, що відповідає правовідносинам суперфіцію, не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи і до оспорюваного договору законодавство, яке врегульовує відносини суперфіцію, застосовуватись не може.

Факт фінансування ТОВ «Преторій - Буд» будівництва АГЗП, у тому числі відшкодовування КП «Паркування та ринок» ЧМР усіх витрат останнього, зокрема, відшкодовування витрат пов 'язаних з утриманням земельної ділянки, про виникнення між відповідачами відносин суперфіцію також свідчити не може, оскільки за умовами зазначеного вище інвестиційного договору ТОВ «Преторій - Буд» виступало інвестором будівництва та було зобов`язано забезпечити будівництво АГЗП усіма необхідними для цього коштами, що в силу приписів Закону України «Про інвестиційну діяльність» є головним завданням інвестора, як учасника інвестиційної діяльності.

Враховуючи, що будівництво АГЗП відбулося виключно за рахунок інвестиційних внесків ТОВ «Преторій-Буд», тому саме йому в силу приписів ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» має належати право власності на цей об`єкт інвестування.

Реєстрація за ТОВ «Преторій-Буд» права власності на АГЗП відбулася законно, з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому відсутні підстави для її скасування.

АГЗП побудований на земельній ділянці, що відведена Чернігівською міською радою для цієї мети. Критерії віднесення даного об`єкта будівництва до самочинного, визначені ч.1 ст. 367 ЦК України, відсутні, а тому його будівництво самочинним вважатися не може.

Анулювання дозволу на виконання будівельних робіт відбулося вже після прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта АГЗП та після реєстрації за ТОВ «Преторій-Буд» права власності на цей об`єкт нерухомості. Оскільки на момент такого анулювання дозвіл на виконання будівельних робіт вичерпав свою дію фактом його виконання та вже не діяв, а тому анулювання вже недіючого дозволу на виконання будівельних робіт жодних правових наслідків породжувати не може.

Увесь процес будівництва АГЗП відбувався при наявності відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи. Будь-яких доказів того, що будівництво АГЗП відбулося за відсутності належним чином затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, прокурором не надано. Жодних доказів того, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта його перебудова з метою усунення виявлених порушень є неможливою, прокурором також не надано.

Відповідач-2 проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись, зокрема, на те, що у позовній заяві відсутні належні обґрунтування щодо визнання договору недійсним, договір містить усі істотні умови передбачені Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, умови договору добросовісно виконано сторонами.

Обставини справи встановлені судом.

Комунальне підприємство «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради (далі - КП «Паркування та ринок» ЧМР, Підприємство) створене відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 18.03.1996 №60 на базі відокремленої частини майна територіальної громади міста Чернігова. Власником Підприємства є територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради (пункти 1.1. та 1.2. Статуту КП «Паркування та ринок» ЧМР, затвердженого рішенням виконкому ЧМР 23.04.2020 №160).

Підприємство створене з метою здійснення господарської діяльності для створення, будівництва та ексштуатації ринків, торгових місць, об`єктів транспортної інфраструктури, автомобільних стоянок, місць для паркування транспортних засобів, індивідуальних майданчиків для паркування, будівництва та обслуговування житлових та нежитлових приміщень, розміщення та будівництва тимчасових споруд, надання комунальних, ремонтно-побутових, виробничих, розважальних та будь-яких інших послуг, задоволання потреб населення у високоякісних товарах і різних побутових послугах, забезпечення благоустрою місць відпочинку, пляжів, видачі дозвільної документації та технічних умов в межах компетенції, отримання на цій основі прибутків в інтересах Власника і трудового колективу (п.2.1. Статуту Підприємства).

Згідно з пп.2.2.6 п.2.6 Статуту предметом діяльності Підприємства є інвестиційна діяльність.

Підприємство користується землею і іншими природними ресурсами відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства (п.4.7. Статуту Підприємства).

Пунктом 27 рішення Чернігівської міської ради від 26.10.2017 №24/VII-23 Комунальному підприємству «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради затверджено технічну документацію та надано земельну ділянку площею 0,2400 га (кадастровий номер :01:010:0118) по вул. Незалежності в постійне користування для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення автостоянки з об`єктами інфраструктури та сервісу).

За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 07.03.2018 КП «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради зареєструвало речове право - право постійного користування на земельну ділянку площею 0,2400 га, кадастровий номер :01:010:0118, по вул. Незалежності в м. Чернігові. Підстава реєстраційної дії: рішення Чернігівської міської ради від 26.10.2017 №24/VII-23.

Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва від 04.04.2018 №02-01/65 затверджено наказом управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 04.04.2018 №78-М.

Підпунктом 1.25 пункту 1 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 04.08.2018 №154 «Про затвердження та надання містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок» вирішено затвердити та надати містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки КП «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради для будівництва АГЗП по вул. Незалежності, 39 у м. Чернігові.

Цільове призначення земельної ділянки, кадастровий номер :01:010:0118, 0,2400 га: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення автостоянки з об`єктами інфраструктури та сервісу), що відповідає Генеральному плану м. Чернігова, затвердженому рішенням Чернігівської міської ради від 25.12.2003, Тимчасовому Порядку використання м. Чернігова, затвердженому рішенням Чернігівської міської ради від 28.12.2011.

01.03.2018 між Комунальним підприємством «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради (Підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Преторій-Буд» (Інвестор) укладено інвестиційний договір №2018/0118 (надалі - Інвестиційний договір), згідно з п.1.1 якого Інвестор зобов`язується здійснити практичні дії щодо внесення інвестицій в Об?єкт інвестування, а також виконувати подальшу експлуатацію створеного в результаті інвестицій об`єкту, а Підприємство зобов`язується надати можливість для внесення інвестицій, створення Об`єкту інвестування та подальшу експлуатадіїо такого об`єкту інвестування у комерційних цілях.

Згідно п.2.1. Інвестиційного договору Об`єктом інвестування за цим Договором є: будівництво та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення автостоянки з об`єктами інфраструктури та сервісу).

Відповідно до п.2.3. Інвестиційного договору Об`єкт інвестування розміщується в межах земельної ділянки площею 0,2400 грн, яка належить Підприємству на праві постійного користування: кадастровий номер :01:010:0118.

Надалі КП «Паркування та ринок» міської ради подано заяву щодо надання дозволу на виконання будівельних робіт - «Будівництво АГЗП по вул. Незалежності, 39 у м. Чернігові, за наслідками розгляду якої Державною архітектурно-будівельною інспекцією видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 04.02.2020 №ІУ54, клас наслідків (відповідальності): значні наслідки (ССЗ) для будівництва АГЗП по вул. Незалежності, 39 у м. Чернігові на земельній ділянці з кадастровим номером :01:010:0118.

За наслідками розгляду зазначеної заяви Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано дозвіл на виконання будівельних робіт від 04.06.2020 № ІУ54, клас наслідків (відповідальності): значні наслідки (ССЗ) для будівництва АГЗП по вулиці Незалежності в місті Чернігові на земельній ділянці з кадастровим номером :01:010:0118.

16.02.2022 Державна інспекція архітектури та містобудування видала КП «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради сертифікат від 16.02.2022 № ІУ 48, яким засвідчила відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтвердила його готовність до експлуатації на «Будівництво АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові».

07.07.2022 Виконавчий комітет Чернігівської міської ради прийняв рішення № 229 «Про присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна», відповідно до п. 1.1 якого присвоїв адреси об`єктам нерухомого майна: будівлі автомобільного газозаправного пункту, загальною площею 12,6 кв. м, Комунального підприємства «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради, розташованій на земельній ділянці (кадастровий № :01:010:0118), загальною площею 0,2400 га по вулиці Незалежності - Україна, Чернігівська область, місто Чернігів, вулиця Незалежності, будинок 39.

25.07.2022 державний реєстратор прав на нерухоме майно прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 64285166, яким вирішив провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна, на автомобільний газозаправний пункт, що розташований Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Незалежності, будинок 39, кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0118 за суб`єктом Товариство і обмеженою відповідальністю «Преторій - Буд».

Рішенням Чернігівської міської ради №23/VІІІ-11 від 27.10.2022 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документів із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» Комунальному підприємству «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради припинено право постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер :01:010:0118), площею 0,2400 га, по вул. Незалежності за згодою підприємства.

Пунктом 19 даного рішення, ураховуючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.07.2022 №64285166 та рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 07.07.2022 №229 «Про присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна ТОВ «Преторій-Буд» передано земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0118, в оренду ТОВ «Преторій-Буд» строком до 27.10.2024, площею 0,2400 га, по вул. Незалежності, 39 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Встановлено розмір орендної плати на рівні 12% нормативної грошової оцінки.

07.11.2022 між Чернігівською міською радою, як Орендодавцем, та ТОВ «Преторій-Буд», як Орендарем, укладено договір оренди земельної ділянки № 4794, відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі з кадастровим номером - :01:010:0118, яка розташована в місті Чернігові по вул. Незалежності, 39.

В п.п. 2, 3 цього договору зазначено, що в оренду передається земельна ділянка площею 0,2400 га. На земельній ділянці знаходиться автомобільний газозаправний пункт.

Оцінка суду.

Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором в даній справі.

Стаття 1 Закону України "Про прокуратуру" визначає, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку передбаченому цим Законом здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема загальних інтересів суспільства та держави.

Відповідно до частин 3, 4 статті 53 ГПК України в визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою в справу, провадження в якій відкрите за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення в справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Водночас, існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або в випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

При цьому ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора в цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо суд вирішує - наскільки участь прокурора в розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Враховуючи викладене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу в питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п.3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах, не може тлумачитися розширено.

Відтак прокурор може представляти інтереси держави в суді в виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п.3 частини 2 статті 129 Конституції України).

Положення п.3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом 4 цієї частини.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави", що охоплює широке і водночас чітко невизначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо в сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише в двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлений вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначений характер її діяльності і в такий спосіб передбачене її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Частинами 4 та 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" унормовано, що прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

У даній справі прокурор подав позов в особі Чернігівської міської ради, в зв`язку з невиконанням останньою обов`язків щодо захисту інтересів громади міста в суді.

За частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з частинами 3 та 5 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є в комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Частина 1 статті 122 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) визначає, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки в власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Власником земельної ділянки площею 0,2400 га, кадастровий номер :01:010:0118, по вул. Незалежності у м.Чернігові є територіальна громада в особі Чернігівської міської ради.

Оскільки позов поданий з метою захисту речових прав на нерухоме майно (зазначену вище земельну ділянку), прокурор вірно визначив позивача в особі Чернігівської міської ради.

Правовідносини, пов`язані з використанням державного та комунального майна, становлять суспільний, публічний інтерес.

Враховуючи, що предметом позову є оскарження правочину щодо забудови земельної ділянки комунальної форми власності, яка, за доводами прокурора, передана в користування юридичній особі приватного права поза волею власника, на позаконкурсній основі, втручання прокурора в правовідносини цих суб`єктів господарювання, шляхом скерування відповідного позову, за висновком суду, є обґрунтованим.

Чернігівською окружною прокуратурою 19.01.2023 направлено листа до Чернігівської міської ради з метою встановлення підстав для вжиття заходів представницького характеру та інформування окружної прокуратури про заходи, які міською радою вживалися або будуть вживатися, у тому числі позовного характеру, передбачені ст. 376 ЦК України, з метою припинення порушення інтересів територіальної громади м. Чернігова (встановлені Верховним Судом по справі №620/602420), пов`язані з самочинним будівництвом на земельній ділянці по вул. Незалежності, 39 у м. Чернігові.

Відповідно до листа Чернігівської міської ради від 30.01.2023, окружну прокуратуру проінформовано, що будівництво АГЗП по вул. Незалежності, 39 у м. Чернігові є завершеним, ТОВ «Преторій-Буд» зареєстровано право приватної власності на вказаний об`єкт. Інформації про вжиті Чернігівською міською радою заходи, які будуть вживатися з метою припинення порушення інтересів територіальної громади м. Чернігова, передбачені ст. 376 ЦК України, не вказано.

22.05.2023 Чернігівська обласна прокуратура надіслала Чернігівській міській раді лист № 55-75-5030ВИХ-23 з повідомленням про звернення до Господарського суду Чернігівської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Чернігівської міської ради до ТОВ "Преторій-Буд" та КП "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради про визнання недійсним інвестиційного договору №2018/0118 від 01.03.2018, скасування державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Преторій-Буд" на автомобільну газозаправну станцію за адресою: вул. Незалежності, 39, м. Чернігів та зобов`язання ТОВ "Преторій-Буд" знести самочинну будову автомобільного газозаправного пункту за вищевказаною адресою.

Отже, надіслання прокурором позивачу вказаного повідомлення з приводу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, є належним повідомленням позивача про звернення прокурора до суду з цим позовом.

Виходячи з викладеного, господарський суд дійшов висновку про виключність даного випадку і дотримання прокурором встановленого чинним законодавством порядку здійснення представництва інтересів держави в суді.

Щодо визнання недійсним інвестиційного договору.

Предметом позову у справі, зокрема, є заявлена вимога про визнання недійсним інвестиційного договору №2018/0118 від 01.03.2018.

Прокурор стверджує, що вказаний договір є удаваним правочином і за умовами є договором суперфіцію.

Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 ЦК України має визначити правочин, який насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення, в якому встановлює нікчемність цього правочину або визнає його недійсним. Таким чином, вимоги про визнання удаваним договору спрямовані на встановлення обставин, які є підставою для вирішення спору та підлягають з`ясуванню судом під час вирішення спору (пункти 43, 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 522/14890/16-ц, провадження № 14-498цс18).

Так, 01.03.2018 між Комунальним підприємством «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради (Підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Преторій-Буд» (Інвестор) укладено інвестиційний договір №2018/0118 (надалі - Інвестиційний договір), згідно з п.1.1 якого Інвестор зобов`язується здійснити практичні дії щодо внесення інвестицій в Об?єкт інвестування, а також виконувати подальшу експлуатацію створеного в результаті інвестицій об`єкту, а Підприємство зобов`язується надати можливість для внесення інвестицій, створення Об`єкту інвестування та подальшу експлуатадіїо такого об`єкту інвестування у комерційних цілях.

Згідно п.2.1. Інвестиційного договору Об`єктом інвестування за цим Договором є: будівництво та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення автостоянки з об`єктами інфраструктури та сервісу).

Відповідно до п.2.3. Інвестиційного договору Об`єкт інвестування розміщується в межах земельної ділянки площею 0,2400 грн, яка належить Підприємству на праві постійного користування: кадастровий номер :01:010:0118.

Інвестор здійснює інвестування в грошовій та/або матеріальній формі. Розмір інвестицій необхідний для виконання цього Договору визначає Інвестор. Інвестор самостійно здійснює облік розміру (обсягу) інвестицій, які здійснюються ним на виконання умов цього Договору та у період його дії (п.3.1.-3.3. Інвестиційного договору).

Згідно з п.3.4. Інвестиційного договору цей Договір не передбачає передачу земельної ділянки у спільне використання.

Інвестор має право набути право власності на Об`єкт інвестування на умовах, встановлених цим Договором, та в порядку визначеному законодавством України (пп.5.1.2. п. 5.1 Інвестиційного договору).

Відповідно до п.5.2. Інвестиційного договору Інвестор зобов`язаний, зокрема, забезпечити своєчасне та у повному обсязі інвестування за цим Договором; сплачувати зобов`язання перед Підприємством відповідно до розділу 4 Договору.

Відповідно до п.6.2. Інвестиційного договору Підприємство зобов`язано, зокрема, сприяти Інвестору у його діяльності, пов`язаній з реалізацією інвестиційної пропозиції; забезпечити безперешкодний доступ Інвестора до земельної ділянки для реалізації Інвестором своїх прав та обов`язків за цим Договором; не вчиняти дій, які б перешкоджали Інвестору здійснювати будівництво, розміщення та експлуатацію Об`єкта інвестування.

Відповідно до п.12.1 Інвестиційного договору цей Договір починає діяти з моменту його підписання.

Згідно з пп.12.1.1. п.12.1 Інвестиційного договору, в редакції Додаткової угоди №2 від 29.12.2020, заходи з будівництва (розміщення) та введення в експлуатацій Об`єкта і мають бути здійснені до 31.12.2021.

Договір діє до 01.03.2028 (пп.12.1.2. п.12.1 Інвестиційного договору).

Загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України визначаються Законом України "Про інвестиційну діяльність".

Відповідно до статті 1 вказаного Закону інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

За змістом статті 4 Закону України "Про інвестиційну діяльність" об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об`єкти власності, а також майнові права.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про інвестиційну діяльність" суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності.

Згідно з частиною п`ятою статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Як зазначено в ст. 9 даного Закону, основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода) або проспект цінних паперів (рішення про емісію цінних паперів).

Укладання договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності.

З викладеного вбачається, що інвестиційні правовідносини є різновидом господарських правовідносин, які виникають між суб`єктами інвестиційної діяльності (інвесторами та іншими учасниками) щодо підготовки, реалізації інвестицій, відшкодування витрачених коштів та отримання прибутку від такої діяльності.

При цьому основним способом реалізації інвестицій є інвестиційна діяльність, яка полягає у практичних організованих діях відповідних суб`єктів з метою знаходження інвестиційних ресурсів (майнових та інтелектуальних цінностей), виборі об`єктів підприємницької та інших видів діяльності і вкладення в ці об`єкти зазначених ресурсів для отримання прибутку (доходу) або досягнення певного соціального ефекту.

Отже, за своїм змістом інвестиційна діяльність полягає у трансформації цінностей (інвестицій) в об`єкти такої діяльності та наступне одержання доходу за рахунок приросту капітальної вартості вказаних інвестицій або від їх використання.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 910/21935/17.

Здійснивши аналіз положення інвестиційного договору №2018/0118 від 01.03.2018 враховуючи, що умовами інвестиційного договору передбачено вчинення сторонами сукупності практичних дій, спрямованих на вкладання коштів та будівництво за їх рахунок об`єкту інвестування: будівництво та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення автостоянки з об`єктами інфраструктури та сервісу), що підпадає під визначення інвестиційної діяльності, суд дійшов висновку, що даний договір за своєю правовою природою є інвестиційним договором, укладання якого передбачено ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність».

Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури у позові посилається на те, що КП «Паркування та ринок» ЧМР, не маючи права розпоряджатись земельною ділянкою комунальної власності, діючи виключно в інтересах іншої юридичної особи приватного права, фактично передало її ТОВ «Преторій-Буд» для забудови у комерційних цілях товариства, а тому до вказаного інвестиційного договору слід застосовувати положення законодавства про договір суперфіцію.

Доводи прокурора, що умови інвестиційного договору №2018/0118 від 01.03.2018 свідчать про укладення відповідачами договору суперфіцію, не знайшли свого підтвердження врахувавши наступне.

Главою 34 ЦК України визначені особливості врегулювання правовідносин, пов`язаних з правом користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій).

Відповідно до приписів статей 413 - 415 цього Кодексу власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту. Право користування земельною ділянкою державної або комунальної власності для забудови не може бути відчужене її землекористувачем іншим особам (крім випадків переходу права власності на будівлі та споруди, що розміщені на такій земельній ділянці), внесені до статутного фонду, передані в заставу.

Власник земельної ділянки, наданої для забудови, має право на одержання плати за користування нею.

Власник земельної ділянки має право володіти, користуватися нею в обсязі, встановленому договором із землекористувачем. Перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи не впливає на обсяг права власника будівлі (споруди) щодо користування земельною ділянкою.

Землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором.

Землекористувач має право власності на будівлі (споруди), споруджені на земельній ділянці, переданій йому для забудови.

Особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди).

Землекористувач зобов`язаний вносити плату за користування земельною ділянкою, наданою йому для забудови, а також інші платежі, встановлені законом.

Землекористувач зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Наведені положення узгоджуються з приписами статті 102-1 ЗК України.

Невід`ємною ознакою договору суперфіцію є передача власником земельної ділянки під забудову, тобто до початку проведення будь-яких підрядних робіт. Натомість, оскаржуваний договір таких умов не містить.

Земельна ділянка площею 0,2400 га, кадастровий номер :01:010:0118, надана КП «Паркування та ринок» ЧМР на титулі постійного користування на підставі рішення Чернігівської міської ради від 26.10.2017 №24/VII-23, та в подальшому користувачем не відчужувалась на користь будь яких третіх осіб.

Положення інвестиційного договору №2018/0118 від 01.03.2018 не передбачають передачу спірної земельної ділянки до початку чи під час будівництва ТОВ «Преторій-Буд» як землекористувачу (суперфеціарію).

Усі дії, необхідні для будівництва АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові на земельній ділянці (кадастровий номер :01:010:0118) площею 0,2400 га, наданій в постійне користування КП «Паркування та ринок» ЧМР, виконання яких згідно чинного законодавства України покладено на землекористувача та замовника будівництва, були виконані безпосередньо самим постійним землекористувачем - КП «Паркування та ринок» ЧМР.

Так, зокрема, КП «Паркування та ринок» ЧМР, з метою будівництва вказаного вище об`єкту, в якості замовника його будівництва:

- отримало містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва від 04.04.2018 № 02-01/65, затверджені наказом Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 04.04.2018 № 78-М;

- отримало технічні умови КП «Чернігівводоканал» ЧМР від 24.10.2018 № 04-073/3758, ПАТ «Чернігівобленерго» від 04.02.2020 № 250-18/2020;

- склало та затвердило завдання на проектування від 10.08.2019;

- затвердило проектну документацію «Будівництво АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові»;

- отримало Експертний звіт щодо розгляду проектної документації по робочому проекту, затверджений ТОВ «Сіверексперт» 03.03.2020;

- отримало дозвіл на виконання будівельних робіт від 04.06.2020 № ІУ 54, виданий Державною архітектурно - будівельною інспекцією України;

- отримало акт від 10.11.2021 № СПЗ-1 підтвердження відповідності систем протипожежного захисту на об`єкті «Будівництво автомобільного газозаправного пункту (приміщення операторської) по вул. Незалежності в м. Чернігові;

- отримало акт від 11.11.2021 № 1 перевірки відповідності блискавкозахисту системи протипожежного захисту;

- прийняло усі роботи по будівництву АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові та підписало усі акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3, а саме: акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 р., довідка, про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2021 р., акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 р., довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2021 р., акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2021 р., довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2021 р., акт № 4 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 р., довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2021 р., акт № 5 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 р., довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2021 р.;

- брало участь у веденні Журналу авторського нагляду під час будівництва;

- подало заяву про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та видачу сертифіката від 03.02.2022;

- підписало акт готовності об`єкта до експлуатації від 01.02.2022;

- отримало сертифікат від 16.02.2022 № ІУ 48, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації на «Будівництво АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові», виданий Державною інспекцією архітектури та містобудування України.

В рамках виконання укладеного між відповідачами інвестиційного договору від 01.03.2018 № 2018/0118 ТОВ «Преторій-Буд», як Інвестор, сплатило ТОВ «Малак Т», як Генпідряднику, в якості оплати за виконані будівельні роботи по будівництву АГЗП грошові кошти в загальній сумі 2562420,78 грн. Таким чином, виконання усіх будівельних робіт з будівництва АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові відбулося за рахунок коштів ТОВ «Преторій-Буд».

У п. 5.1.2 укладеного між відповідачами інвестиційного договору від 01.03.2018 № 2018/0118 зазначено, що Інвестор має право набути право власності на Об`єкт інвестування на умовах, встановлених цим Договором, та в порядку визначеному законодавством України.

Враховуючи, що будівництво АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові відбулося виключно за рахунок інвестиційних внесків ТОВ «Преторій-Буд», тому саме ТОВ «Преторій-Буд» в силу приписів ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», відповідно до п.5.1.2. Інвестиційного договору №2018/0118 від 01.03.2018 належить право власності на цей об`єкт інвестування.

Наразі, на підставі рішення Чернігівської міської ради від 27.10.2022 № 23/VIIІ-11:

- Комунальному підприємству «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради припинено право постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер :01:010:0118), площею 0,2400 га, по вул. Незалежності за згодою підприємства.

- ТОВ «Преторій-Буд» передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:010:0118, площею 0,2400 га, по вул. Незалежності, 39, строком до 27.10.2024, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, встановлено розмір орендної плати на рівні 12% нормативної грошової оцінки.

Речове право ТОВ «Преторій-Буд» на спірну земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав. Власник цих земельних ділянок - територіальна громада м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради.

Суд не встановив наявність порушених речових прав Чернігівської міської ради, що підлягали б захисту в судовому порядку.

За висновком суду, прокурор не довів, щоІнвестиційний договір №2018/0118 від 01.03.2018 договором суперфіцію.

Відтак до спірних правовідносин сторін не підлягають застосування норми цивільного та земельного законодавства, що врегульовують відносини користування чужою земельною ділянкою під забудову.

За висновком суду відсутні правові підстави для визнання оскаржуваного правочину недійсним, тому позов прокурора в цій частині вимог задоволенню не підлягає.

Щодо скасування державної реєстрації права приватної власності ТОВ "Преторій-Буд" на автомобільну газозаправну станцію.

Пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону державній реєстрації прав підлягають право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

В силу приписів ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно п. 77 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України щодо особи, яка здійснювала будівництво такого об`єкта (замовник будівництва), чи у випадку, передбаченому статтею 332 Цивільного кодексу України, - щодо особи, яка є власником закінченого будівництвом об`єкта, реконструкція якого проводилася, якщо інше не встановлено договором або законом.

Державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння такому об`єкту адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Відповідно до п. 81 цього Порядку, у разі коли право власності на закінчений будівництвом об`єкт відповідно до договору або закону набувається іншими особами, відмінними від замовника будівництва, або відповідно до договору набувається у спільну власність замовником будівництва та іншими особами, державному реєстратору подається відповідний договір, що передбачає набуття права власності на закінчений будівництвом об`єкт іншою особою, відмінною від замовника будівництва, або набуття права спільної власності замовника будівництва та іншої особи, чи у випадках, передбачених законом, інший документ, що підтверджує факт набуття права власності іншою особою, відмінною від замовника будівництва.

Якщо договір, за яким набувається право власності на закінчений будівництвом об`єкт іншими особами, відмінними від замовника будівництва, укладено не з відповідним замовником будівництва, державному реєстратору подаються договори, на підставі яких встановлюється послідовність переходу майнових прав на такий об`єкт від замовника будівництва до інших осіб та в подальшому до набувача права власності на закінчений будівництвом об`єкт.

З метою державної реєстрації права власності на автомобільний газозаправний пункт за адресою м. Чернігів, вул. Незалежності, 39, ТОВ «Преторій-Буд» подало державному реєстратору прав на нерухоме майно наступні документи:

- Інвестиційний договір, серія та номер: 2018/0118, виданий 01.03.2018, видавник (: КП «Паркування та ринок» ЧМР, ТОВ «Преторій-Буд»;

- Витяг з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ, серія та номер: ІУ 48, видавник: ЄДЕССБ;

- Документ щодо присвоєння поштової адреси, серія та номер: АК01:1280-9280- 6630-7318, виданий 13.07.2022, видавник: ЄДЕССБ;

- Договір генерального підряду на будівництво, серія та номер : 28-1, виданий 28.04.2020, видавник : КП «Паркування та ринок», ТОВ «Преторій-Буд», ТОВ «Малак Т».

25.07.2022 державний реєстратор прав на нерухоме майно прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 64285166, яким вирішив провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна на автомобільний газозаправний пункт, що розташований Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Незалежності, будинок, кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0118 за суб`єктом Товариство з обмеженою відповідальністю «Преторій - Буд».

Доказами, що підтверджують наведені обставини, є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.07.2022 № 64285166 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.07.2022 № 305764141.

Оскільки державному реєстратору прав на нерухоме майно були подані усі документи, необхідні для державної реєстрації права власності на автомобільний газозаправний пункт за адресою м. Чернігів, вул. Незалежності, 39, реєстрація за ТОВ «Преторій-Буд» права власності на цей об`єкт нерухомості відбулася цілком законно, з дотриманням норм чинного законодавства України, а тому підстав для її скасування відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в позові в частині скасування державної реєстрації права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Преторій-Буд" на автомобільну газозаправну станцію за адресою: вул. Незалежності, 39, м. Чернігів, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 64285166, з одночасним припиненням права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Преторій-Буд" на зазначений об`єкт нерухомого майна.

Щодо зобов`язання ТОВ "Преторій-Буд" знести самочинну будову автомобільного газозаправного пункту.

У своєму позові заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури стверджує про те, що вказаний вище АГЗП є самочинним будівництвом і що знесення самочинного будівництва АГЗП по вул. Незалежності, 39 у м. Чернігові є належним та ефективним способом захисту інтересів територіальної громади м. Чернігова оскільки здійснити перебудову такого будівництва не є можливим.

Згідно ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети*, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Як зазначено в ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, гіов`язаних з таким знесенням.

Критерії віднесення об`єкта будівництва до самочинного визначені частиною першою статті 367 ЦК України, згідно якої житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як вже зазначалося вище, пунктом 27 рішення Чернігівської міської ради від 26.10.2017 № 24/VІІ-23 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» вирішено Комунальному підприємству «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради затвердити технічну документацію та надати земельну ділянку (кадастровий номер :01:010:0118), в постійне користування, площею 0,2400 га, по вул. Незалежності для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення автостоянки з об`єктами інфраструктури та сервісу)».

27.10.2022 Чернігівська міська рада прийняла рішення «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам», відповідно до п. 19 якого вирішила ураховуючи рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25 липня 2022 року № 64285166 та рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 07 липня 2022 року № 229 «Про присвоєння адрес об`єктам будівництва та об`єктам нерухомого майна», товариству з обмеженою відповідальністю «Преторій-Буд» передати земельну ділянку (кадастровий гіомер :01:010:0118) в оренду, строком до 27 жовтня 2024 року, площею 0,2400 га, по вул. Незалежності, 39 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Вказані рішення Чернігівської міської ради не оскаржені та на даний час не скасовані.

З огляду на наведене, АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові побудована на земельній ділянці, що відведена Чернігівською міською радою для цієї мети.

Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

16.02.2022 Державна інспекція архітектури та містобудування видала КП «Паркування та ринок» ЧМР сертифікат від 16.02.2022 № ІУ 48, яким засвідчила відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтвердила його готовність до експлуатації на «Будівництво АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові».

Крім того, як вже зазначалося раніше, 25.07.2022 державний реєстратор прав на нерухоме майно прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 64285166, яким вирішив провести державну реєстрацію права власності, форма власності приватна на автомобільний газозаправний пункт, що розташований Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Незалежності, будинок, кадастровий номер земельної ділянки :01:010:0118 за суб`єктом Товариство і обмеженою відповідальністю «Преторій - Буд».

У своєму позові заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури вказує про те, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.09.2022 по справі № 620/6024/20 вищевказаний дозвіл Державної архітектурно - будівельної інспекції на виконання будівельних робіт від 04.06.2020 № ІУ54, клас наслідків (відповідальності): значні наслідки (ССЗ) для будівництва АГЗП по вул. Незалежності 39 у м, Чернігові на земельній ділянці з кадастровим номером :01:010:0118 визнано протиправним, а 09.12.2022 вищевказаний дозвіл Державною інспекцією архітектури та містобудування України анульовано.

З вищенаведених тверджень заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури вбачається, що анулювання дозволу на виконання будівельних робіт відбулося вже після прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігів та після реєстрації за ТОВ «Преторій-Буд» права власності на цей об`єкт нерухомості.

Суд зазначає, що дозвіл на виконання будівельних робіт та сертифікат про готовність суб`єкта до експлуатації є актами одноразового застосування, які вичерпують свою дію фактом їх виконання. Так, зокрема дозвіл на виконання будівельних робіт вичерпує свою дію завершенням будівництва та видачею сертифіката про готовність об`єкта до експлуатації, а сертифікат про готовність об`єкта до експлуатації вичерпує свою дію реєстрацією права власності на побудований об`єкт.

У постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 490/437/20 зазначено, що реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, в даному випадку вчинення позивачем дій щодо реалізації наданого йому цією декларацією права на проведення будівельних робіт. Отже, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 465/1461/16-а, від 01 жовтня 2019 року № 826/9967/18, від 05 червня 2019 року у справі № 815/3172/18, від 23 липня 2019 року у справі № 826/5607/17, від 09 червня 2021 року у справі № 826/2123/18, від 18 червня 2021 року у справі №420/3572/19.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 826/4910/18 зазначено, що скасування спірних декларацій, які вже вичерпали свою дію фактом їх виконання, не спричинить жодних правових наслідків і не зумовить ефективний захист тих прав, які як вважає позивач є порушеними. У такому разі завдання адміністративного судочинства не виконуватиметься.

Враховуючи, що анулювання дозволу на виконання будівельних робіт відбулося вже після прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігів та після реєстрації за ТОВ «Преторій-Буд» права власності на цей об`єкт нерухомості, дозвіл на виконання будівельних робіт вичерпав свою дію фактом його виконання та вже не діяв. Отже, анулювання вже недіючого дозволу на виконання будівельних робіт не породжує жодних правових наслідків.

З огляду на наведене, увесь процес будівництва АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові відбувався при наявності відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи.

Будь-яких доказів того, що будівництво АГЗП по вул. Незалежності в м. Чернігові відбулося за відсутності належним чином затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил заступником керівника Чернігівської окружної прокуратури не надано.

Не надано заступником керівника Чернігівської окружної прокуратури і жодних доказів того, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта його перебудова з метою усунення виявлених порушень є неможливою.

За таких обставин, суд дійшов висноку про те, що позовні вимоги в частині зобов`язання ТОВ "Преторій-Буд" знести самочинну будову автомобільного газозаправного пункту, що за адресою: вул. Незалежності, 39, м. Чернігів також задоволенню не підлягають.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Згідно з п.5 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує питання, зокрема, про розподіл між сторонами судових витрат.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на прокурора.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.10.2023.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор