УХВАЛА

20 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 904/4097/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Случа О.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Фермерського господарства "Дніпро"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2023 (у складі колегії суддів: Кощеєв І.М. (головуючий), Березкіна О.В., Дармін М.О.) про скасування ухвали суду першої інстанції, якою було повернуто позовну заяву

за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

до Фермерського господарства "Дніпро"

про витребування майна та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2023 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Фермерського господарства "Дніпро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі № 904/4097/23, подана 10.10.2023 безпосередньо до суду касаційної інстанції засобами поштового зв`язку.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

У 2023 році Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить: 1) витребувати у Фермерського господарства "Дніпро" жниварку зернову CASE ІН 3020 (3В30FD) шир. захв. 9.14 м, нова, сер.№ YFH 230894, р/в 2015; 2) стягнути з Фермерського господарства "Дніпро" заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 1 023 307,29 грн, з яких: 346 800,00 грн - несплачене відшкодування частини вартості предмета лізингу за фактичний строк користування, 517 438,54 грн - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу, 159 068,75 грн - пеня.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2023 позовну заяву Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до Фермерського господарства "Дніпро" про витребування майна та стягнення заборгованості повернуто без розгляду.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що її подано особою без надання допустимих доказів наявності права на представництво інтересів позивача.

Так, місцевий господарський суд зазначив, що позовна заява підписана представником Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - адвокатом Будьонним Віталієм Сергійовичем. На підтвердження своїх повноважень адвокат долучив ордер серії АЕ №1190250 від 31.03.2023, у якому не зазначено конкретного найменування суду, натомість вказано "у судах всіх інстанцій, незалежно від спеціалізації".

Не погодившись із зазначеним рішенням, Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось із апеляційною скаргою, яку Центральний апеляційний господарський суд постановою від 25.09.2023 задовольнив та скасував ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2023 у цій справі, направивши матеріали справи № 904/4097/23 до Господарського суду Дніпропетровської області, на стадію відкриття провадження у зазначеній справі.

Постанова мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що на час подання позовної заяви, вже діяло Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.11.2020 № 118, згідно з пунктів 5, 11, підпункту 12.4 пункту 12 яких, ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Ордер, зокрема, містить наступні реквізити: назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи, тощо).

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду не погодилась з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви та зазначила, що вказівка в ордері у графі "Назва органу, в якому надається правова допомога" на те, що правова допомога надається "у судах всіх інстанцій, незалежно від спеціалізації", є достатнім і необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнтам та представляти їх інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.

У касаційній скарзі Фермерське господарство "Дніпро" зазначає про те, що постанова апеляційного суду у цій справі прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, під час прийняття оскаржуваної постанови були не у повній мірі досліджено докази та обставини справи, а також порушені основні засади (принципи) господарського судочинства.

Розглянувши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою, з огляду на те, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до частини другої статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частиною п`ятою статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви, підписаною представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

За змістом частин першої та третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частина перша статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з пунктами 1, 2 частини четвертої статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються, зокрема, довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачені статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відповідно до частин першої - третьої якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 Кримінального кодексу України).

Вказаний висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № П/9901/736/18 (провадження № 11-989заі18).

Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 (в редакції відповідно до рішення Ради адвокатів України № 118 від 17.11.2020), встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів.

Відповідно до підпункту 12.4 пункту 12 зазначеного Положення ордер містить назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Як установлено судом апеляційної інстанції, при поданні позовної заяви представником заявника - адвокатом Будьонним В.С. на підтвердження повноважень було додано ордер серії АЕ № 1190250 від 31.03.2023, в якому, зокрема, зазначено про надання адвокатом правової допомоги "у судах всіх інстанцій, незалежно від спеціалізації".

Верховний Суд неодноразово вирішував питання прийнятності ордеру як документа, що підтверджує повноваження адвоката, у разі, коли в ньому замість найменування конкретного органу (суду), у якому надається правова допомога, зазначено загальне найменування системи органів, зокрема "суди України" чи інші подібні конструкції.

Так, у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 826/17175/18 зазначено, що:

- під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу, так і назва групи органів, визначених пунктом 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо);

- зазначення в ордері, що правова допомога надається «в судових органах» є достатнім для висновку про наявність у адвоката повноважень діяти від імені сторони у справі;

- вимога судів зазначати в ордері найменування конкретного суду є надмірно формалізованою і створює невиправдані перешкоди для звернення до суду.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 08.02.2023 у справі № 640/30856/21, від 18.05.2023 у справі № 754/12387/21.

Тотожна за змістом правова позиція послідовно викладалася Верховним Судом у постановах від 09.10.2020 у справі № 460/1726/19, від 22.04.2021 у справі № 280/2788/20, від 30.11.2021 у справі № 826/17175/18 та інших.

Отже, у цьому випадку зазначення представником позивача в ордері, що правова допомога надається "у судах всіх інстанцій, незалежно від спеціалізації" є достатнім для висновку про наявність у адвоката Будьонного В.С. права на підписання та подання позовної заяви від імені Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк".

З огляду на вищезазначені обставини, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2023 у справі № 904/4097/23.

У такий спосіб, доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права, оскільки їх застосування чітко передбачене Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (див. mutatis mutandis рішення у справах "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France) від 23.10.1996; № 21920/93, "Бруалья Гомез де ла Торре проти Іспанії" (Brualla Gomes de la Torre v. Spain) від 19.12.1997, № 26737/95).

Згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені в частині другій статті 293 Господарського процесуального кодексу України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою ЄСПЛ, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість касаційної скарги Фермерського господарства "Дніпро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі № 904/4097/23 і наявність правових підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки в оскаржуваній постанові апеляційного господарського суду про перегляд якої подано касаційну скаргу правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

За таких обставин, керуючись статтями 162, 164, 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Дніпро" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі № 904/4097/23.

2. Касаційну скаргу та додані до неї матеріали повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Зуєв

Судді І. Берднік

О. Случ