ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

"03" жовтня 2023 р. м. Ужгород Справа №911/1294/22

За позовом Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Чернігівгаз, м. Чернігів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Синергія Оіл, м. Бровари Київської області

про стягнення 2 525 483,83 грн, в тому числі 2 437 456,27 грн заборгованості за надані послуги з розподілу газу, 31 664,67 грн пені, 50 736,71 грн інфляційних нарахувань та 5626,18 грн трьох процентів річних (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог),

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Іваниш Д.П.

представники:

Позивача не з`явився

Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи Чернігівгаз, м. Чернігів заявлено позов до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Синергія Оіл, м. Ужгород Закарпатської області про стягнення 1 283 064,15 грн, в тому числі 1 218 728,13 грн заборгованості за надані послуги з розподілу газу, 29 160,43 грн пені, 32 304,07 грн інфляційних нарахувань та 2871,52 грн трьох процентів річних.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 28.10.2022 відкрито провадження у справі №911/1294/22 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.11.2022. Явку уповноважених представників сторін у підготовче засідання визнано обов`язковою. Встановлено відповідачу строк для надання суду відзиву на позовну заяву у порядку ст. 165 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачеві, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів із дня одержання даної ухвали. Встановлено позивачу строк для надання суду та відповідачу відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів із дня одержання копії відзиву.

Ухвалами суду від 24.11.2022, 26.01.2023, 21.02.2023 та 16.05.2023 підготовчі засідання у справі відкладалися з підстав, наведених в ухвалах суду.

У підготовчих засіданнях 28.03.2023 та 18.04.2023 судом за участю уповноважених представників сторін оголошувались перерви.

Ухвалою суду від 24.11.2022 задоволено та прийнято до розгляду заяву представника позивача №140007.1-Ск-12223-1122 від 15.11.2022 (вх. №02.3.1-02/6318/22 від 18.11.2022) про збільшення розміру позовних вимог у порядку ст. 46 ГПК України, якою останній просить стягнути з відповідача суму 2 114 889,34 грн, в тому числі 2 031 213,56 грн заборгованості за надані послуги з розподілу газу, 31 664,67 грн пені, 47 219,67 грн інфляційних нарахувань та 4791,44 грн трьох процентів річних.

Ухвалою суду від 21.02.2023 задоволено та прийнято до розгляду заяву представника позивача №140007.1-Ск-660-0123 від 17.01.2023 (вх. №02.3.1-02/386/23 від 23.01.2023) про збільшення розміру позовних вимог у порядку ст. 46 ГПК України, якою останній просить стягнути з відповідача 2 525 483,83 грн, в тому числі 2 437 456,27 грн заборгованості за надані послуги з розподілу газу, 31 664,67 грн пені, 50 736,71 грн інфляційних нарахувань та 5626,18 грн трьох процентів річних.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 21.06.2023 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача №27-03/23 від 27.03.2023 (вх. №02.3.1-02/2239/23 від 28.03.2023) про зупинення провадження в даній справі до набрання законної сили рішенням суду у справі №640/22934/20; закрито підготовче провадження у справі №911/1294/22 та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 05.09.2023. Явка уповноважених представників учасників процесу судом визнана на власний розсуд.

Ухвалою суду від 05.09.2023 судове засідання у справі відкладалось із підстав, наведених в ухвалі суду.

Надісланою на електронну адресу суду заявою №140007.1-Ск12457/4-0923 від 05.09.2023 (вх. №02.3.1-02/6115/23 від 05.09.2023) представник позивача просить розглянути справу без її участі; заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення їх розміру підтримує та просить задоволити.

Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату й місце розгляду справи по суті, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив.

Суд констатує, що у процесі розгляду справи відповідачем було змінено адресу місцезнаходження із вул. Собранецька, будинок 42, офіс 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000 на вул. Симоненка Василя, будинок 4, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400, про що свідчить наявний у матеріалах справи витяг із ЄДРЮОФОПтаГФ щодо юридичної особи з кодом 39688880.

Водночас відповідно до ч. 2 ст. 31 ГПК України, справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Ухвали суду від 24.11.2022, 26.01.2023, 21.02.2023, 16.05.2023 та 21.06.2023 були надіслані на офіційну юридичну адресу відповідача в м. Ужгород Закарпатської області (вул. Собранецька, будинок 42, офіс 4); повідомлення про вручення відповідачу ухвал суду містяться в матеріалах справи. Ухвала суду від 05.09.2023 надіслана відповідачу за зміненим місцезнаходженням (вул. Симоненка Василя, будинок 4, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400); повідомлення про вручення такої наявне в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 05.09.2023 явка учасників справи в судове засідання 03.10.2023 судом була визнана на власний розсуд, відтак, виходячи із засад змагальності та диспозитивності у господарському судочинстві, передбачених статтями 13, 14 ГПК України, учасники справи на власний розсуд скористалися наданим їм частиною 1 статті 42 ГПК України процесуальним правом на участь в судовому засіданні під час розгляду даної справи по суті.

Згідно із приписами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому, відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення в даній справі ухвалено судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позивач просить задоволити позов у повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, покликаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати вартості послуг із розподілу природного газу за період із 01.01.2022 по 31.12.2022 за Типовим договором розподілу природного газу, укладеного між сторонами шляхом подання відповідачем заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №42FP140-7291-20 від 01.08.2020, внаслідок чого у відповідача виникла та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 2 437 456,27 грн. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем заявлено до стягнення з останнього 31 664,67 грн пені, 50 736,71 грн інфляційних нарахувань та 5626,18 грн трьох процентів річних.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду було надіслано на його офіційну юридичну адресу, зазначену у витязі з ЄДРЮОФОПтаГФ; повідомлення про вручення ухвал містяться у матеріалах справи), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення із приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи Чернігівгаз (оператором ГРМ, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Синергія Оіл (cпоживачем, відповідачем у справі) укладено Типовий договір розподілу природного газу (далі Типовий договір) шляхом підписання споживачем заяви-приєднання №42FP140-7291-20 від 01.08.2020 до умов Договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

Відповідно до змісту означеної заяви-приєднання, споживач ознайомився з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498 на офіційному сайті НКРЕКП, сайті оператора ГРМ в мережі Інтернет за адресою: http:www.cn.104.ua та у виданні Офіційний вісник України №93 від 01.12.2015, приєднавшись до умов Договору з такими персоніфікованими даними, як, зокрема: - ЕІС-код: 56ХО00013J4OG00E; - адреса об`єкта (точки комерційного обліку): Чернігівська область, Прилуцький район, Малківська с/рада (кадастровий номер :07:000:0182) (зазначена в Додатку №4 до Договору); величина приєднаної потужності точки ком.обл.суб`єкту (зазначена в Додатку №4 до Договору) 8348,0015 куб.м./год.; величина річної замовленої потужності об`єкта споживача на перший та другий календарний рік з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем 1 900 000 куб.м.

Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України Про ринок природного газу і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем) (п. 1.2. Типового договору).

Пунктом 2.1. Типового договору визначено, що за цим Договором оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1. Типового договору).

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу (п. 6.2. Типового договору).

Згідно із п. 6.3. Типового договору, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Пунктом 6.4. Типового договору визначено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 6.6., 6.8. Типового договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

За змістом п. 8.2. Типового договору, у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором.

Як вбачається з актів наданих послуг №ЧНЯ82000844 від 31.01.2022, №ЧНЯ82002486 від 28.02.2022, №ЧНЯ82004313 від 31.03.2022, №ЧНЯ82006839 від 30.04.2022, №ЧНЯ82008285 від 31.05.2022, №ЧНЯ82010529 від 30.06.2022, №ЧНЯ82013051 від 31.07.2022, №ЧНЯ82014849 від 31.08.2022, №ЧНЯ82017221 від 30.09.2022, №ЧНЯ82019655 від 31.10.2022, №ЧНЯ82021881 від 30.11.2022 та №ЧНЯ82024083 від 31.12.2022 оператором ГРМ (позивачем) протягом січня грудня 2022 року надано споживачу (відповідачу) послуги з розподілу природного газу на загальну суму 2 437 456,27 грн.

Судом встановлено, що з метою підписання означених актів наданих послуг з боку відповідача та оплати ним вартості послуг із розподілу природного газу у спірний період, позивачем було надіслано на юридичну адресу ТОВ Синергія Оіл акти наданих послуг №ЧНЯ82000844 від 31.01.2022, №ЧНЯ82002486 від 28.02.2022, №ЧНЯ82004313 від 31.03.2022, №ЧНЯ82006839 від 30.04.2022, №ЧНЯ82008285 від 31.05.2022, №ЧНЯ82010529 від 30.06.2022, №ЧНЯ82013051 від 31.07.2022, №ЧНЯ82014849 від 31.08.2022, №ЧНЯ82017221 від 30.09.2022, №ЧНЯ82019655 від 31.10.2022, №ЧНЯ82021881 від 30.11.2022 та №ЧНЯ82024083 від 31.12.2022, а також рахунки на оплату №П-17 від 16.12.2021 (за січень 2022 року), №П-283 від 11.01.2022 (за лютий 2022 року), №П-422 від 07.02.2022 (за березень 2022 року), №П-617 від 10.03.2022 (за квітень 2022 року), №П-738 від 04.04.2022 (за травень 2022 року), №П-738 від 04.05.2022 (за червень 2022 року), №П-1065 від 06.06.2022 (за липень 2022 року), №62020364 від 04.07.2022 (за серпень 2022 року), №62013751 від 13.08.2022 (за вересень 2022 року), №62015644 від 13.09.2022 (за жовтень 2022 року), №62018331 від 07.10.2022 (за листопад 2022 року) та №62019784 від 02.11.2022 (за грудень 2022 року), що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями описів вкладень у цінні листи, поштовими накладними, списками згрупованих поштових відправлень, а також фіскальними чеками відділення поштового зв`язку.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості наданих позивачем протягом січня грудня 2022 року послуг із розподілу природного газу на суму 2 437 456,27 грн стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача означеної суми заборгованості у примусовому порядку. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем заявлено до стягнення з останнього 31 664,67 грн пені, 50 736,71 грн інфляційних нарахувань та 5626,18 грн трьох процентів річних.

ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново господарськими визнаються цивільно правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, станом на день розгляду спору в суді його обставини оцінюються судом із огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані Законом України Про ринок природного газу, Кодексом газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) №2494 від 30.09.2015, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за №1379/27824 06.11.2015, постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 Про затвердження Типового договору розподілу природного газу.

Положення Закону України Про ринок природного газу визначають наступних суб`єктів ринку природного газу: оператор газотранспортної системи; оператор газорозподільної системи: оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Позивач у справі Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Чернігівгаз в розумінні норм означеного Закону є оператором газорозподільної системи (оператором ГРМ).

За умовами Кодексу ГРМ, оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

У спірних правовідносинах, що виникли між сторонами, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Синергія Оіл має статус споживача, який отримує послуги на об`єкті за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район, Малківська сільська рада (кадастровий номер :07:000:0182).

Пунктом 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРМ визначено, що споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з абзацом 3 пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ передбачено, що споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

За умовами абзацу 2 пункту 1 розділу 3 глави VI Кодексу ГРМ, споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

За змістом пункту 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному вебсайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу є публічним (стаття 633 Цивільного кодексу України) та договором приєднання (стаття 634 Цивільного кодексу України). Умови Типового договору є однаковими для всіх споживачів України.

Типовий договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання до цього Договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3. Типового договору).

Фактом приєднання споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання до цього Договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 Розділу VI Кодексу ГРМ).

Згідно з пунктом 1 глави 5 Розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача (пункт 2 глави 5 Розділу VI Кодексу ГРМ).

Розділом VI Типового договору розподілу природного газу врегульовано порядок розрахунків та визначено, що оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. При цьому, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.1., 6.3., 6.4. розділу VI Типового договору).

Розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року (пункт 1 глави 6 Розділу VI Кодексу ГРМ).

Відповідно до абзацу 1, 2 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається Оператором ГРМ виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Водночас визначення газового року міститься в пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ ним є період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

Згідно із пунктом 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, надання оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником оператором ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивачем протягом січня грудня 2022 року надано відповідачу послуги з розподілу природного газу загальною вартістю 2 437 456,27 грн, свідченням чого є наявні в матеріалах справи акти наданих послуг №ЧНЯ82000844 від 31.01.2022, №ЧНЯ82002486 від 28.02.2022, №ЧНЯ82004313 від 31.03.2022, №ЧНЯ82006839 від 30.04.2022, №ЧНЯ82008285 від 31.05.2022, №ЧНЯ82010529 від 30.06.2022, №ЧНЯ82013051 від 31.07.2022, №ЧНЯ82014849 від 31.08.2022, №ЧНЯ82017221 від 30.09.2022, №ЧНЯ82019655 від 31.10.2022, №ЧНЯ82021881 від 30.11.2022 та №ЧНЯ82024083 від 31.12.2022, а також виставлені позивачем рахунки на оплату №П-17 від 16.12.2021, №П-283 від 11.01.2022, №П-422 від 07.02.2022, №П-617 від 10.03.2022, №П-738 від 04.04.2022, №П-738 від 04.05.2022, №П-1065 від 06.06.2022, №62020364 від 04.07.2022, №62013751 від 13.08.2022, №62015644 від 13.09.2022, №62018331 від 07.10.2022 та №62019784 від 02.11.2022.

Водночас як умовами Типового договору (п. 6.8.), так і положеннями пункту 10 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що надання оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг. Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником оператором ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

Матеріали справи містять докази надіслання відповідачу актів наданих послуг за спірний період, проте останнім підписано й повернуто позивачу лише акт №ЧНЯ82000844 від 31.01.2022; решту підписаних примірників актів відповідач не повернув, як і не сплатив вартості наданих позивачем послуг із розподілу природного газу, що в них зазначена. Доказів протилежного суду відповідачем не надано.

Водночас судом враховано відсутність у матеріалах справи доказів направлення відповідачем позивачу вмотивованої відмови від підписання актів наданих послуг за січень грудень 2022 року або доказів звернення ТОВ Синергія Оіл до оператора ГРМ щодо розірвання договору розподілу природного газу, як це передбачено пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ.

З урахуванням того, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за газовий рік, який передував розрахунковому календарному року, беручи до уваги фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також із огляду на те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавались, обґрунтованим є висновок про наявність у відповідача обов`язку щодо сплати заборгованості за розподіл газу.

За наведених обставин, суд доходить висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача суми 2 437 456,27 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу є обґрунтованими та підставними, відповідачем належними й допустимими доказами не спростованими, а відтак, підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі п. 8.2. Типового договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму 31 664,67 грн пені.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.2. Типового договору встановлено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором.

Перевіривши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН розрахунок заявленої до стягнення суми пені, нарахованої за актом №ЧНЯ82000844 від 31.01.2022, який підписаний без будь-яких зауважень з боку відповідача, суд зазначає, що пеня в розмірі 31 664,67 грн за період з 11.02.2022 по 10.08.2022 нарахована правомірно (розгорнутий розрахунок пені міститься в матеріалах справи) та підлягає стягненню з відповідача повністю.

Крім того, за прострочення оплати вартості наданих послуг із розподілу природного газу позивач, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача 50 736,71 грн інфляційних нарахувань та 5626,18 грн трьох процентів річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 625 Цивільного кодексу України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Водночас нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 09.02.2021 у справі №520/17342/18.

Здійснивши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН перевірку нарахування позивачем інфляційних нарахувань та трьох процентів річних за заявлений ним період (акт №ЧНЯ82000844 від 31.01.2022, який підписаний без будь-яких зауважень з боку відповідача), суд встановив, що 50 736,71 грн інфляційних нарахувань та 5626,18 грн трьох процентів річних обчислені вірно та підлягають стягненню з відповідача повністю.

Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач не надав суду свого контррозрахунку позовних вимог, хоча мав можливість скористатись відповідними процесуальними правами і надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2 437 456,27 грн заборгованості за надані послуги з розподілу газу, 31 664,67 грн пені, 50 736,71 грн інфляційних нарахувань та 5626,18 грн трьох процентів річних є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 37 882,26 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Синергія Оіл, вул. Симоненка Василя, будинок 4, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 39688880) на користь Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Чернігівгаз, вул. Любецька, будинок 68, м. Чернігів, Чернігівська область, 14021 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 03358104) суму 2 525 483,83 грн (Два мільйони п`ятсот двадцять п`ять тисяч чотириста вісімдесят три гривні 83 коп), у тому числі 2 437 456,27 грн (Два мільйони чотиста тридцять сім тисяч чотириста п`ятдесят шість гривень 27 коп) заборгованості за надані послуги з розподілу газу, 31 664,67 грн (Тридцять одна тисяча шістсот шістдесят чотири гривні 67 коп) пені, 50 736,71 грн (П`ятдесят тисяч сімсот тридцять шість гривень 71 коп) інфляційних нарахувань та 5626,18 грн (П`ять тисяч шістсот двадцять шість гривень 18 коп) трьох процентів річних, а також 37 882,26 грн (Тридцять сім тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні 26 коп) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 24.10.2023.

Суддя Пригара Л.І.