ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
30.10.2023 року м.Дніпро Справа № 908/2576/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.
суддів: Чус О.В., Іванова О.Г.
при секретарі судового засідання: Бурчак А.Ю.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю МПРС про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №908/2576/22 за наслідками розгляду апеляційної скарги Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 (повний текст складено та підписано 08.02.2023 суддя Ярешко О.В.) у справі №908/2576/22
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МПРС, м. Харків
до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Київ, в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, м. Енергодар
про стягнення 242 080,65 грн.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/2576/22 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МПСР 189 800 грн. 00 коп. основного боргу, 47 163 грн. 85 коп. інфляційних втрат, 5 116 грн. 80 коп. 3% річних, 3 631 грн. 21 коп. судового збору, 5 000 грн. 00 коп. витрат професійну правничу допомогу.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 01.08.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/2576/22 - залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/2576/22 - залишено без змін. Витрати зі сплати судового збору у сумі 3 721,50 грн. покладено на Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ).

08.08.2023 від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат за наслідками розгляду апеляційної скарги Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2023 у справі №908/2576/22, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МПРС» судові витрати у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 244 ГПК суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2-4 ст. 126 ГПК передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З урахуванням доданого акту про надання правової допомоги розподілу підлягає 5000,00 грн понесених заявником витрат з професійної правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що 14.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю МПСР та Адвокатським об`єднанням Роланд було укладено договір про надання правової допомоги (надалі - Договір) 01.05.2023 укладено Додаткову угоду №9 до Договору.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №9 до Договору сторони погодили, що Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту правову допомогу (юридичні послуги) в обсязі та на умовах, передбачених цією Додатковою угодою, а Клієнт зобов`язується прийняти та оплатити її.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди, правова допомога за цією Додатковою угодою включає наступну правову допомогу:

3.1 Підготовку і подання відзиву на апеляційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом» на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/2576/22 до Центрального апеляційного господарського суду.

3.2 Підготовка та подання інших необхідних процесуальних документів: відповідей, претензій, клопотань, заяв, звернень, скарг, письмових пояснень, заперечень, тощо.

3.3 Відправлення процесуальних документів сторонам у справі.

3.4 Представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях у справі в тому числі і в режимі відеоконференції (за необхідності).

3.5 Надання консультацій щодо застосування положень чинного законодавства по справі.

3.6 Представництво інтересів Клієнта у межах справи у відносинах з будь-якими державними органами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, фізичними особами, органами місцевого самоврядування та в органах примусового виконання судових рішень.

Згідно з п.5 Додаткової угоди, сторони погодили, що за надання правової допомоги відповідно до цієї Додаткової угоди Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду у сумі 5000,00 грн, ПДВ не передбачено.

Згідно із актом №71 про надання правової допомоги від 07.08.2023, відповідно до п.1.3 Договору та п.3 Додаткової угоди №9 Адвокатським об`єднанням було надано наступні види правової допомоги (послуги):

- Аналіз апеляційної скарги ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/2576/22, вартістю 1500,00 грн;

- Підготовка відзиву на апеляційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.02.2023 у справі №908/2576/22, вартістю 2750,00 грн;

- Відправлення відзиву на апеляційну скаргу з додатками Відповідачу та Суду засобами поштового зв`язку (укрпошта), вартістю 250,00 грн;

- Моніторинг стану розгляду справи №908/2675/22 (ресурс court.gov.ua та eСуд), вартістю 500,00 грн.

16.08.2023 на адресу Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення. Вважає, що витрати зі сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн не мають характеру необхідних, не співрозмірні, виконаною адвокатом роботою в суді апеляційної інстанції, не містить обґрунтування обсягу фактичних дій позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, а їх відшкодування по справі матиме надмірний характер.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на викладене, враховуючи доцільність понесених позивачем витрат, з урахуванням складності цієї справи та обсягу наданої послуги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача, та часткового задоволення заяви ТОВ «МПСР» про розподіл судових витрат і стягнення з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4250,00 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що викладені в акті №71 про надання правової допомоги, послуги, а саме, відправлення відзиву на апеляційну скаргу з додатками відповідачу та суду засобами поштового зв`язку (укрпошта) (п.3) та моніторинг стану розгляду справи №908/2675/22 (ресурс court.gov.ua та eСуд) (п.4) не є професійною правничою допомогою в розумінні зазначених вище норм процесуального права, оскільки є технічною дією. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 11.02.2021 у справі №920/39/20.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019р.у справі №922/445/19, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції дослідив надані позивачем відповідні докази, на підставі яких дійшов висновку, що заявлена сума витрат не відповідає критерію розумності понесених відповідачем витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанцій, а тому вимога адвоката позивача підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, свобода сторін у визначенні розміру гонорару на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною.

Виходячи з критерію реальності понесених позивачем витрат на надання послуг професійного адвоката, розумності його розміру, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача на користь позивача витрат понесених останнім на надання правової допомоги професійним адвокатом у сумі 4250,00 грн.

В іншій частині заяву Товариства з обмеженою відповідальністю МПСР про ухвалення додаткового рішення по справі № 908/2576/22 залишити без задоволення.

Решта витрат на отримання професійної правничої допомоги покладається на позивача по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю МПРС про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, код ЄДРПОУ ВП 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю МПСР (просп. Героїв Сталінграда, буд. 154-А, кв. 43, м. Харків, 61096, ) витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 4250,00 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст додаткової постанови підписано 30.10.2023.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя О.Г. Іванов