УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23.10.2023Справа № 910/16180/23

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши матеріали

позовної заяви Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ)

до Державного агенства резерву України (м. Київ)

про стягнення 381 452,89 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного агенства резерву України (далі - Держрезерв,, відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 381 452,89 грн.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), враховуючи наступне.

Пунктом 2 частини 3 статті 162 ГПК України внормовано, що позовна заява повинна містити повне найменування сторін, зокрема, їх поштовий індекс.

Заявник в позовній заяві вказав поштовий індекс Державного агентства резерву України - 01024, хоча відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, поштовий індекс Державного агентства резерву України є 01601.

Отже заявником не виконано вимог пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України.

Також за змістом п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, окрім іншого, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як вбачється з позову АТ "Укрзалізниця", предметом даного спору є стягнення з відповідача заборгованості в сумі 381 452,89 грн. за надані послуги за договором відповідального зберігання матеріальних цінностей у 3 та 4 кварталах 2022 року.

У той же час обґрунтованого розрахунку витрат на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву за 3 та 4 квартал матеріали позову не містять, що позбавляє суд здійснити перевірку правильності розрахунку позивача.

Крім того відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У якості доказу сплати судового збору позивач надав суду платіжне доручення № 8243 від 28.09.2023 на суму 4577,44 грн.

Водночас з указаного платіжного доручення вбачається, що платником судового збору є Регіональна філія АТ "Укрзалізниця" - Одеська залізниця" (ідентифікаційний код 40081200), а не позивач - АТ "Укрзалізниця" (ідентифікаційний код 40075815).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Вказаною нормою Закону встановлюється можливість здійснення оплати судового збору іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду, що обумовлено необхідністю дотримання платіжної дисципліни платниками судового збору, недопущення безпідставного повернення коштів з державного бюджету та здійснення правильного розподілу судових витрат між учасниками справи за результатами розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті листа Державної судової адміністрації України № 6-17517/18від 14.09.2018 "Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору" суд при розгляді як позовних заяв, так і заяв на повернення помилково сплачених до бюджету коштів має перевіряти чи є заявник (позивач) платником судового збору відповідно до документів, що підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Отже, враховуючи положення статті 2 Закону України "Про судовий збір", платіжне доручення № 8243 від 28.09.2023 на суму 4577,44 грн., за яким платником є РФ "Одеська залізниця"АТ "Укрзалізниця", що було надане до суду, не може вважатись належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви АТ "Укрзалізниця" до Господарського суду міста Києва, оскільки плтаник не є особою, яка звертається до суду з даним позовом (позивачем) (аналогічна позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 910/23408/17, від 17.01.2019 у справі № 922/4734/16).

Відтак позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 162, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Державного агенства резерву України про стягнення заборгованості у сумі 381 452,89 грн залишити без руху.

Надати Акціонерному товариству "Українська залізниця" строк у десять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст.ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Головіна К. І.