ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
26.10.2023 року м.Дніпро Справа № 904/3193/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,
суддів: Коваль Л.А., Іванова О.Г.
секретар судового засідання Крицька Я.Б.
розглянувши заяву Колективного підприємства "МАГДАЛИНІВСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 904/3193/22
за позовом Колективного підприємства "МАГДАЛИНІВСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД", смт. Магдалинівка, Дніпропетровська обл.
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро
про стягнення заборгованості
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2023 у справі №904/3193/22, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2023, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Колективного підприємства "МАГДАЛИНІВСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД" переплату в розмірі 486 456,61 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 296,85 грн. В решті позову відмовлено.

Від Колективного підприємства "МАГДАЛИНІВСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД" надійшла заява, згідно якої просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 21 000,00 грн. Одночасно ним заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.10.2023 розгляд заяви призначено в судове засідання на 26.10.2023 на 09:15 год.

18.10.2023 до Центрального апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому він, посилаючись на те, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 21 000,00 грн не є співрозмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката із застосуванням критерію реальності адвокатських витрат (Встановлення їх дійсності та необхідності), критерію розумності, а також з урахуванням пропорційності до розміру задоволених вимог до 1 000,00 грн.

У зв`язку з перебуванням судді Чередко А.Є. у відрядженні, для розгляду справи №904/3193/22 було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи та визначено склад колегії суддів: Мороз В.Ф. - головуючий суддя, судді: Коваль Л.А., Іванов О.Г.

В судове засідання 26.10.2023 з`явився представник відповідача. Позивач, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового засідання, не з`явився, явку уповноваженого представника не забезпечив.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому у відповідності до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи наявні докази належного їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання для вирішення процесуального питання про розподіл судових витрат, зважаючи на подане позивачем клопотання про розгляд справи без участі його уповноваженого представника, необхідність дотримання процесуальних строків, визначених ГПК України, сприяння судом у наданні учасникам судового процесу достатнього часу для належної підготовки своєї позиції щодо порушеного перед судом питання та її висловлення у поданих процесуальних документах, констатуючи достатність матеріалів для ухвалення додаткового рішення, колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд відповідної заяви за наявними матеріалами та без участі представника позивача.

Представник відповідача заперечив проти задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат, в тому числі з підстав, наведених у клопотанні про зменшення розміру витрат, наголошував на обґрунтованості заявленої суми до стягнення лише в розмірі 1000,00 грн.

Апеляційний господарський суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, зазначає, що розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Так, згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За змістом статті 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як передбачено п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналіз відповідних норм процесуального закону засвідчує, що реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в декілька основних етапів:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Зважаючи на положення статей 282, 315 ГПК України про те, що суд апеляційної та касаційної інстанцій має вирішувати питання щодо розподілу судових витрат, здійснених у зв`язку з переглядом справи, Верховний Суд дотримується позиції, що згідно зі статтею 124 ГПК України особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були понесені (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 916/24/18).

Як вбачається з матеріалів справи, що у поданому 25.07.2023 до Центрального апеляційного господарського суду відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" навело попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, який склав 20 000,00 грн, та клопотало про їх розподіл (т. 3 а.с. 14-19).

В судовому засіданні 28.09.2023 до закінчення судових дебатів у справі представник позивача зробив усну заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2023 у справі №904/3193/22 було залишено без змін рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2023, яким позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Колективного підприємства "МАГДАЛИНІВСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД" переплату в розмірі 486 456,61 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 296,85 грн; в решті позову відмовлено.

З поданої позивачем заяви слідує, що він поніс на стадії апеляційного оскарження витрати на професійну правничу допомогу на загальну суму 21 000,00 грн.

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката КП "МАГДАЛИНІВСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД" подано у копіях: договір про надання професійної правничої допомоги № 3005/23-ПД від 30.05.2023, укладений з Адвокатським бюро «Костянтина Потапова «ЛЕГІОС ЮНІОН» (т. 3 а.с. 58-60); акт здачі-прийняття наданих послуг № б/н від 29.09.2023 на суму 21 000,00 грн (т. 3 а.с. 62); детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом із метою надання професійної правничої допомоги від 29.09.2023 (т. 3 а.с. 52-53); платіжну інструкцію № 647 від 30.05.2023 на суму 20 000,00 грн та виписку за банківським рахунком (т. 3 а.с. 54-55).

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У постанові від 09.12.2021 у справі № 922/3812/19 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду виклав правову позицію, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19, від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.

Згідно ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18).

Згідно з пунктом 4.1. договору в цілях встановлення порядку обчислення гонорару (винагороди) виконавця сторони визначили, що вартість 1-ї години участі представника чи захисника клієнта у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, або у заходах реалізації прав чи виконання обов`язків, пов`язаних із прибуттям до суду, становить 2 500 грн. 00 коп., вартість1-ї години надання виконавцем іншої правничої допомоги згідно з договором становить 2 000 грн. 00 коп.

За умовами пункту 4.2. договору у випадку, якщо час участі представника або захисника клієнта у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, чи у заходах реалізації прав, пов`язаних із прибуттям до суду, складає значення менше за 1-ну годину (менше 60 хвилин), або якщо час, що тривав після закінчення першої чи чергової години участі представника або захисника клієнта у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, чи у заходах реалізації процесуальних прав, пов`язаних із прибуттям представника або захисника до суду, є меншим за 1-ну годину (меншим за 60 хвилин), у цілях здійснення будь-яких обчислень і розрахунків значення часу участі представника або захисника у судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції, чи у заходах, пов`язаних із прибуттям представника або захисника до суду округлюється до найближчого цілого числового значення в бік збільшення у годинному вимірі.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що з метою оплати гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги, обсяг якої визначено пунктом 1.2. договору, клієнт на умовах попередньої оплати перераховує на користь бюро грошові кошти у сумі 25 000 грн. 00 коп. згідно з банківськими реквізитами бюро, вказаними в договорі або у виставленому клієнту для оплати гонорару рахунку-фактурі.

Відповідно до п. 4.4. договору остаточний розмір гонорару за надання правничої допомоги, обсяг якої визначено пунктом 1.2. договору, не може перевищити суму оплати, вказану у пункті 4.3. договору, крім випадку складення виконавцем і обов`язкового підписання сторонами акта (актів) здачі-прийняття професійної правничої допомоги у встановленому договором порядку, із якого (яких) вбачатиметься розмір гонорару за надання правничої допомоги, обсяг якої визначено пунктом 1.2. договору, що перевищує суму оплати, визначену пунктом 4.3. договору.

З акту наданих послуг та детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом від 29.09.2023, вбачається, що представником позивача Адвокатським бюро «Костянтина Потапова «ЛЕГІОС ЮНІОН» в особі адвоката Потапова К.О. була надана наступна правнича допомога:

1. Складено, підписано та подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив Клієнта на апеляційну скаргу ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2023 у справі № 904/3193/22, датованого 25.07.2023 року, витрачено 4,5 годин (чотири години 30 хвилин), вартість роботи становить 9 000 гривень 00 копійок із розрахунку 2 000 гривень 00 копійок за 1 (одну) годину роботи (2 000,00 грн х 4,5 годин = 9 000,00 грн).

З метою складення та підписання відзиву Клієнта на апеляційну скаргу ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2023 у справі № 904/3193/22, на 6-ти аркушах, датований 25.07.2023 року

2. Забезпечена участь представника в судовому засіданні у межах справи №904/3193/22, яке відбулось в Центральному апеляційному господарському суді 27.06.2023 року.

Із метою забезпечення участі представника Клієнта в судовому засіданні у межах справи №904/3193/22, яке відбулось в Центральному апеляційному господарському суді 27.06.2023 року, витрачено 1 (одну) годину, вартість роботи становить 2 500 гривень 00 копійок із розрахунку 2 500 гривень 00 копійок за 1 (одну) годину роботи (2 500,00 грн х 1 годину = 2 500,00 грн).

3. Складено, підписано та подано до Центрального апеляційного господарського суду пояснення Клієнта у справі № 904/3193/22, на 4-ти аркушах, датоване 21.09.2023 року.

З метою складення та підписання пояснення Клієнта у справі № 904/3193/22, датованого 21.09.2023 року, витрачено 2 (дві) години, вартість роботи становить 4 000 гривень 00 копійок із розрахунку 2 000 гривень 00 копійок за 1 (одну) годину роботи (2 000,00 грн х 2 години = 4 000,00 грн).

4. Забезпечена участь представника в судовому засіданні у межах справи №904/3193/22, яке відбулось в Центральному апеляційному господарському суді 28.08.2023 року.

Із метою забезпечення участі представника Клієнта в судовому засіданні у межах справи №904/3193/22, яке відбулось в Центральному апеляційному господарському суді 28.08.2023 року, витрачено 1 (одну) годину, вартість роботи становить 2 500 гривень 00 копійок із розрахунку 2 500 гривень 00 копійок за 1 (одну) годину роботи (2 500,00 грн х 1 годину = 2 500,00 грн).

5. Складено, підписано та подано до Центрального апеляційного господарського суду клопотання Клієнта про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на 4-ти аркушах, датоване 29.09.2023 року.

З метою складення та підписання клопотання Клієнта про долучення доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на 4-ти аркушах, датованого 29.09.2023 року, витрачено 1,5 години (1 година 30 хвилин), вартість роботи становить 3 000 гривень 00 копійок із розрахунку 2 000 гривень 00 копійок за 1 (одну) годину роботи (2 000,00 грн х 1,5 години = 3 000,00 грн).

Апеляційний суд вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами (аналогічний висновок наведено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.05.2020 у справі № 922/2749/19, від 18.11.2021 у справі № 904/6499/20 (904/1373/21)).

Поряд із загальним правилом розподілу судових витрат, визначеним у ч. 4 ст. 129 ГПК України, у частині п`ятій цієї норми визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Такий правовий висновок є усталеним та викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.11.2021 у справі № 904/6499/20 (904/1373/21).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В даному випадку, колегією суддів враховується наступне.

1) Щодо послуги - складення та підписання відзиву на апеляційну скаргу ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» вартістю 9 000,00 грн, то враховуючи, що вказаний процесуальний документ складається з 6 стор., частина тексту якого відтворює доводи, викладені у відповіді на відзив на позовну заяву, та є цитуванням встановлених Господарським судом Дніпропетровської області в рішенні від 04.05.2023 обставин, норм права та правових висновків Верховного Суду, що збільшує обсяг документу, суд вважає, що написання відзиву не потребувало значної кількості часу та не вимагало особливої юридичної і технічної роботи, а з урахуванням того, що адвокат Потапов К.О. приймав участь в якості представника позивача при розгляді справи № 904/3193/22 в суді першої інстанції та був обізнаний з фактичними обставинами спірних правовідносин, матеріалами справи та правовою позицією відповідача, витрати в розмірі 9 000,00 грн за надання цієї послуги не були зумовленими будь-якою необхідністю зі сторони адвоката, який представляв відповідача на всіх етапах судового процесу. Відтак, судом визнаються обґрунтованими витрати, що підлягають відшкодуванню, в розмірі 6 000,00 грн;

2) Щодо послуги участь представника в судовому засіданні в Центральному апеляційному господарському суді 27.06.2023, то суд вважає надання цієї послуги необхідною у даній справі, проте, з огляду на те, що в судовому засіданні розглядались апеляційні скарги як позивача так і відповідача, то витрати на неї в розмірі 2 500,00 грн не є адекватними до обсягу наданих послуг, а тому розумними та такими, що підлягають відшкодуванню є витрати в розмірі 1 250,00 грн;

3) Щодо послуги складення та підписання пояснення у справі № 904/3193/22, то враховуючи, що позивачем не обґрунтовано необхідність подання у справі письмових пояснень, адже ч.ч. 1 та 2 ст. 161 ГПК України визначено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом; заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Відтак, надання цієї послуги, на яку було затрачено 2 год. часу, не було неминучим зважаючи на вимоги процесуального закону. Отже, позивачем не підтверджено дійсну розумну потребу в отриманні такої послуги в контексті даної справи та неминучість понесених витрат за таку послугу, а отже останні мають бути виключені із загальної вартості наданих позивачу послуг професійної правничої допомоги.

4) Щодо послуги участь представника в судовому засіданні в Центральному апеляційному господарському суді 28.08.2023, то суд вважає надання цієї послуги необхідною у даній справі, проте, з огляду на те, що в судовому засіданні розглядались апеляційні скарги як позивача так і відповідача, то витрати на неї в розмірі 2 500,00 грн не є адекватними до обсягу наданих послуг, а тому розумними та такими, що підлягають відшкодуванню є витрати в розмірі 1 250,00 грн;

5) Щодо послуги складення та підписання клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то колегія судів зауважує, що розподіл судових витрат належить до питань, які суд вирішує відповідно до ст. 129, 237, 282 ГПК України і така процесуальна дія не завжди ставиться в залежність від подання стороною відповідної заяви/клопотання (зокрема, в частині що стосується розподілу судових витрат у вигляді судового збору). Водночас, згідно ст.ст. 123, 126, 129 ГПК України сторона вправі сподіватися на розподіл судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу адвоката та їх відшкодування судом на підставі поданої нею заяви та відповідних доказів. Слід зазначити, що учасник справи самостійно вирішує доцільність понесення тих чи інших витрат у справі та можливість їх стягнення з іншої сторони, однак «тягар» витрат на підготовку та подання відповідного клопотання про розподіл витрат не може лягати на сторону, що програла, оскільки це штучно збільшує обсяг наданих послуг та розмір пов`язаних з ними витрат.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає за доцільне додатково звернутися до нещодавньої практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішенні від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.

Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). При цьому ЄСПЛ у зазначеній вище справі, присудивши 2550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.

Водночас, у рішенні ж від 22.09.2022 у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" ЄСПЛ у п. 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.

Аналогічний підхід при розподілі судових витрат відображений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові 29.09.2022 у справі №904/6499/20 (904/1373/21).

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, не відповідає критеріям розумності та справедливості.

Відтак, наведеним спростовуються доводи заявника стосовно необхідності відшкодування витрат ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Підсумовуючи усе вищевикладене, необхідно зауважити, що хоча обумовлення такого розміру судових витрат на правничу допомогу відповідає досягнутим домовленостям між КП "МАГДАЛИНІВСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД" та АБ «Костянтина Потапова «ЛЕГІОС ЮНІОН» у договорі про надання професійної правничої допомоги № 3005/23-ПД від 30.05.2023 та складеному на його виконання акту здачі-прийняття наданих послуг № б/н від 29.09.2023, відповідає їх потребам та інтересам, проте, з огляду на специфіку та складність справи, результат її вирішення, обсяг, вид та зміст наданих послуг, апеляційний суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, констатує, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним, деякі витрати на послуги з надання правничої допомоги не були неминучими, а отже не вбачається розумна необхідність понесення судових витрат у заявленому до відшкодування розмірі на суму 21 000,00 грн у суді апеляційної інстанції у даній справі.

Відтак, опираючись на критерії, що визначені частинами 4-7, 9 статті 129 ГПК України, з урахуванням клопотання ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, зважаючи на результат розгляду апеляційної скарги відповідача судом (залишення її без задоволення, а рішення в оскаржуваній частині без змін), колегія суддів вважає за можливе не присуджувати всю суму понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, а тому, з ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на користь КП "МАГДАЛИНІВСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД" належить стягнути суму відповідних витрат в розмірі 9 000,00 грн, відмовивши в решті вимог.

При цьому апеляційний суд відхиляє доводи відповідача про те, що судових засідань в Центральному апеляційному господарському суді 27.06.2023 та 28.08.2023 не було, оскільки судові засідання у справі № 904/3193/22 відбувались 27.07.2023 та 28.09.2023, тобто позивачем було допущено технічну описку. Участь представника підтверджена належними доказами (протоколами судових засідань).

В свою чергу є необґрунтованими та безпідставними аргументи про те, що сума гонорару в розмірі 20 000,00 грон включала саме супроводження справи за апеляційною скаргою не ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", а позивача, з огляду на їх сплату 30.05.2023 згідно платіжного доручення № 647, оскільки відповідно до п. 1.2. Договору обсяг правничої допомоги, яка надається відповідно до Договору, включає здійснення представництва Клієнта у справі №904/3193/22, реалізацію від імені Клієнта без обмежень процесуальних прав та обов`язків, що полягає, зокрема, у складенні, підписання та поданні до Центрального апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2023 у справі №904/3193/22, клопотань, заяв, пояснень, а також участь представника (представників) в судових засіданнях Центрального апеляційного господарського суду

Обчислення розміру гонорару (винагороди) виконавця за правничу допомогу, яка надається згідно з цим пунктом договору, здійснюється відповідно до правил пункту 4.1. договору з урахуванням пункту 4.4. Договору та інших умов угоди.

В свою чергу, оплата правничої допомоги (гонорару), як передбачено розділом 4 Договору, здійснюється за надання послуг, визначених у п. 1.2. Договору.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 244, 269, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Колективного підприємства "МАГДАЛИНІВСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №904/3193/22 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Поля, буд. 2, літ. А-2; ) на користь Колективного підприємства "МАГДАЛИНІВСЬКИЙ МАСЛОЗАВОД" (51100, Дніпропетровська обл., смт. Магдалинівка, вул. Прозорова, буд. 44; ) 9 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В решті вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 31.10.2023

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль

Суддя О.Г. Іванов