ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 Справа № 914/2113/23

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі Прокопів І.І., розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства «Капіталпромбуд», м.Львів;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Деос Реліз», м.Львів; про: стягнення 279 223,50 грн.

Представники сторін:

від позивача: Грицик Б. В. представник;

від відповідача: не з`явився.

Обставини розгляду справи.

Приватне підприємство «Капіталпромбуд», м. Львів звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Деос Реліз», м. Львів про стягнення 279 223,50 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.07.2023.

Ухвалою суду від 24.07.2023 клопотання відповідача (вх. № 18142/23 від 21.07.2023) про відкладення розгляду справи та про надання можливості ознайомитись з матеріалами справи судом задоволено. Підготовче засідання відкладено на 04.09.2023.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.09.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 18.09.2023.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.09.2023, у зв`язку із неявкою представників сторін, підготовче засідання відкладено на 02.10.2023.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.10.2023 закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду по суті на 16.10.2023.

Представник позивача в судове засідання 16.10.2023 з`явився, надав пояснення щодо заявлених позовних вимог, позовні вимоги підтримав.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання 16.10.2023 не забезпечив.

13.10.2023 від генерального директора ТОВ «Деос Реліз» до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю юрисконсульта.

Проаналізувавши мотиви, наведені директором підприємства відповідача у вищезазначеному клопотанні, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

У даному контексті суд зазначає, що сторони мають не тільки процесуальні права, але й процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України).

Відповідно до ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частина 4 вказаної статті регламентує, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Зловживання правом має місце, коли під видимою формальною реалізацією прав учасника провадження, що визначені ст. 43 ГПК України, такий учасник провадження має намір затягувати судовий процес.

Разом з тим, згідно зі статтею 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Що ж стосується наведених директором підприємства відповідача обставин в обґрунтування причин неможливості забезпечення представника в дане судове засідання, то суд зазначає наступне. Відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню відповідачем на загальних підставах. Наведені відповідачем обставини в обґрунтування причин неявки представника у судове засідання не можуть бути визнані судом поважними, адже не є об`єктивно непереборними. Відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь-якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.03.2019 у справі №910/12842/17.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Поряд з цим, частинами 1-3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Суд зауважує, що ухвалою суду від 24.07.2023, на підставі клопотання представника відповідача, розгляд справи в підготовчому засіданні було відкладено на 04.09.2023. Однак, відповідач не забезпечив участь уповноваженого представника в судових засідання 04.09.2023, 18.09.2023, 02.10.2023, 16.10.2023.

Також суд звертає увагу на те, що представник чи директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Деос Реліз» не були позбавлені права взяти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, норми ч. ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (вх. №2482/23 від 13.10.2023).

Заяви про відвід суду не поступали.

Суть спору та правова позиція учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором підряду №01/09-2020 від 15.09.2020 в частині повної оплати виконаних позивачем будівельно-монтажних робіт на суму 206 485,95 грн. Наведене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду з вимогою про стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 206 485,95 грн. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 9 351,00 грн та інфляційні втрати в розмірі 63 386,55 грн.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав.

Обставини розгляду справи.

15.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Деос Реліз» (замовник, відповідач у справі) та Приватним підприємством «Капіталпромбуд» (підрядник, позивач у справі) було укладено договір підряду №01/09-2020 (надалі - Договір).

Відповідно до п 1.1 Договору, замовник доручає, а підрядник зобов`язується протягом обумовлених сторонами термінів, власними та/або залученими силами та засобами виконати та здати замовнику завершені будівельно-монтажні роботи (Роботи), на об`єкті будівництва: «Добудова корпусу «В» до головного виробничого корпусу ТДВ «Сокальська панчішна фабрика» на вул. Чайковського, 1 в м. Сокаль, Львівської області» (Об`єкт) на умовах та у терміни, передбачені цим Договором, відповідно до проектно-кошторисної документації, специфікацій, що надаються замовником. Замовник, в свою чергу, зобов`язується надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну і затверджену в установленому порядку проектну документацію, а також прийняти від підрядника виконані роботи і оплатити вартість виконаних робіт в порядку, визначеному цим Договором.

За умовами п. 1.2 Договору підряду склад, та обсяги робіт, що є предметом цього Договору і підлягають виконанню підрядником, зазначаються в Додатках, які є невід`ємною частиною даного Договору, і базуються на основі кошторису.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що договірна ціна робіт за даним договором становить 12 750 000,00 грн з ПДВ і протягом дії цього Договору може бути змінена не інакше, як шляхом оформлення згідно додаткових угод до цього Договору, що є невід`ємними його частинами, та формується на підставі актів виконаних робіт.

За приписами п. 2.5 Договору розрахунки щодо договору здійснюються у безготівковому порядку.

Відповідно до п.4.1. Договору, замовник забезпечує фінансування робіт на об`єкті в розмірах і терміни які встановлюються в додатках до договору і погоджується оплачувати роботи підрядникові відповідно до додатків та актів виконаних робіт.

Згідно із п. 4.2 Договору замовник протягом 5 (п`яти) календарних днів після підписання даного договору оплачує на поточний рахунок підрядника аванс на підставі виставленого замовнику рахунку в розмірі, який зазначається в кошторисному розрахунку.

За умовами п.4.3. Договору, підрядник щомісяця чи/або по завершенні виконання етапу робіт готує відповідні документи, а саме - акти приймання виконаних будівельних робіт (довільної форми) та подає їх для підписання замовнику у строк не пізніше 5 числа місяця, що слідує за звітним. Замовник зобов`язаний підписати та повернути подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, упродовж 5 днів з моменту їх одержання, чи повернути в цей ж строк підряднику зазначені документи з письмовим обґрунтуванням причини відмови від їх підписання. Несвоєчасне підписання акту, а також необґрунтована претензія щодо реальності робіт прирівнюються до їх несвоєчасної оплати. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 3 робочих днів після підписання актів.

Відповідно до п.4.4. Договору, при затримці перерахування авансів і платежів понад 10 календарних днів підрядник (при умові належного виконання ним всіх зобов`язань за цим Договором) має право розірвати договір і вимагати компенсації зумовлених цим збитків.

За приписами п. 5.2.3 Договору замовник зобов`язується прийняти від підрядника виконані роботи і поставки та провести розрахунок в порядку, передбаченому розділом 4 цього договору.

Згідно із п. 5.4.5 Договору підрядник має право на відшкодування завданих йому збитків відповідно до законодавства та цього Договору.

Відповідно до п.11.2. Договору, роботи вважаються виконаними після прийняття робіт замовником і підписання відповідної приймально-здавальної документації, передбаченої чинними в Україні нормативними документами.

За умовами п.11.3. Договору, передання та прийняття робіт в цілому, а також робіт на проміжних етапах їх проведення здійснюється у відповідності із існуючим в будівництві порядком і оформляється актом передання-прийняття робіт. Перелік документів, які оформляються під час передання-прийняття виконаних робіт, відповідає затвердженим в Україні будівельним нормам і правилам, вимогам Цивільного і Господарського кодексів України.

Пунктом 11.4. Договору визначено, що підрядник передає замовнику акти передання-прийняття окремих робіт за звітний місяць не пізніше 5-го числа місяця, що наступає за звітним. Замовник підписує акти передання-прийняття виконаних робіт або надає мотивоване відмовлення від їх прийняття протягом 3-х календарних днів.

За приписами п.11.12. Договору, підписання сторонами акту передання-прийняття робіт є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п. 12.1. Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань Договору Сторони несуть відповідальність встановлену чинним законодавством України, що регулює ці питання, цим Договором та додатками до нього.

На виконання умов договору позивач виконав, а відповідач прийняв роботи на загальну суму 9 506 485,95 грн, що підтверджується підписаними між сторонами Актами приймання-виконаних робіт:

- Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт від 20 грудня 2021 року на загальну суму 2 780 496,00 грн;

- Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт від 20 грудня 2021 року на загальну суму 3 770 399,67 грн;

- Акт №3 приймання виконаних будівельних робіт від 20 грудня 2021 року на загальну суму 1 386 950,40 грн;

- Акт №4 приймання виконаних будівельних робіт від 20 грудня 2021 року на загальну суму 542 759,88 грн;

- Акт №5 приймання виконаних будівельних робіт від 20 грудня 2021 року на загальну суму 1 025 880,00 грн.

Вказані акти підписані сторонами та скріплені їх печатками без зауважень.

Актом звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2021 29.08.2022, який підписаний та скріплений печатками обох сторін, підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 206 485,95 грн станом на 29.08.2022.

Відповідачем на виконання умов Договору підряду №01/09-2020 від 15.09.2020 було здійснено оплату на загальну суму 9 300 000,00 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» від 04.07.2023 та вказаним вище актом звірки.

З огляду на наведене вище, заборгованість відповідача перед позивачем станом на час розгляду справи в суді становить 206 485,95 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем обов`язку щодо сплати за виконані будівельні роботи за період з 30.12.2021 по 04.07.2023, позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 9 351,00 грн та інфляційні втрати в розмірі 63 386,55 грн.

Відповідач письмового відзиву, заперечень чи доказів оплати заборгованості суду не надав.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 7 статті 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Спірний договір за своєю правовою природою є договором підряду, взаємовідносини за яким регламентуються ст.ст.837-864 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст.875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

За приписами ч. 1 ст. 882 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідно до ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 599 ЦК України за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

В матеріалах справи наявні копії актів приймання передання робіт на загальну суму 9 506 485,95 грн, які підписані сторонами і скріплені їх печатками без жодних зауважень та застережень. Вказане свідчить про прийняття відповідачем робіт у повному обсязі, без зауважень, що є підставою для оплати вказаних робіт.

Відповідач неналежно виконав свої зобов`язання щодо оплати будівельних робіт, встановлених п. 4.3. Договору, здійснивши оплату не в повному розмірі, а лише на суму 9 300 000,00 грн, що підтверджується випискою АТ КБ «Приватбанк» з банківського рахунку ПП «Капіталпромбуд» від 04.07.2023. Інших доказів в підтвердження оплати виконаних робіт суду не представлено. Відтак, внаслідок неналежного виконання обов`язку щодо оплати прийнятих робіт у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 206 485,95 грн.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не надано, доказів щодо оплати заборгованості відповідачем не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 206 485,95 грн.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні у загальній сумі 63 386,55 грн за період з 30.12.2021 по 04.07.2023 на суму основного боргу 206 485,00 грн. Також позивачем нараховано 3% річних у загальній сумі 9351,00 грн за період з 30.12.2021 по 04.07.2023 на суму основного боргу 206 485,00 грн.

Перевіривши розрахунки інфляційних та 3% річних, суд дійшов висновку, що арифметично вони виконані вірно. За таких обставин, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Слід також зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Як зазначалося вище, згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, дослідивши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 206 485,95 грн, інфляційних в розмірі 63 386,55 грн та 3% річних у розмірі 9351,00 грн є обґрунтованими, не спростованими відповідачем, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-79, 86, 129, 236, 238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Деос Реліз» (79035, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 238, ідентифікаційний код 19337475) на користь Приватного підприємства «Капіталпромбуд» (79044, Львівська область, м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 58А, ідентифікаційний код 36873827) заборгованість в розмірі 206 485,95 грн, інфляційні в розмірі 63 386,55 грн, 3% річних у розмірі 9 351,00 грнта 4 188,36 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 16.10.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено та підписано 20.10.2023.

Суддя Мазовіта А.Б.