ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року Справа № 902/207/22(902/770/23)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Крейбух О.Г. , суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Гончарук О.Б.

за участю представників сторін:

позивача: Томашук М.С. - арбітражний керуючий

відповідача: Оніщук Є.О. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" на рішення Господарського суду Вінницької області, ухваленого 24.07.23р. суддею Лабунською Т.І. у м.Вінниці, повний текст складено 31.07.23р. у справі № 902/207/22(902/770/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" в особі Арбітражного керуючого Томашука Миколи Савелійовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт"

про зобов`язання повернути рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн.

у межах справи № 902/207/22

за заявою Фермерського господарства "Родина Н.С."

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Предметом оскарження в суді апеляційної інстанції є рішення Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі №902/207/22(902/770/23).

1.2. Рішенням Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі №902/207/22(902/770/23) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" в особі Арбітражного керуючого Томашука Миколи Савелійовича. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн. (згідно визначеного у пункті 2 резолютивної частини рішення переліку рухомого майна). Стягнуто з відповідача на користь позивача 2684,00 грн. витрат на сплату судового збору.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Сторони погодили у п. 6.1. Договору оренди майна № 14/04-20/ПО від 14.04.2020 строк його дії до 14.04.2023 та у п. 13.2. Договору, що дія даного Договору/Договір припиняється внаслідок банкрутства орендодавця або орендаря.

2.2. Постановою Господарського суду Вінницької області від 24.01.2023 справі № 902/207/22 про банкрутство визнано банкрутом ТОВ Фірма "Поділля", відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Томашука Миколу Савелійовича. На даний час провадження у даній справі про банкрутство ТОВ Фірма "Поділля" перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника, ліквідатором є арбітражний керуючий Томашук М.С.

2.3. Повідомленням №02-01/38 від 11.02.2023, направленим позивачем на адресу відповідача, останнього повідомлено про припинення дії Договору оренди майна № 14/04-20/ПО від 14.04.2020 із 24.01.2023 та необхідність повернути майно із оренди. Відповідно до відомостей із сайту Укрпошта наведене вище повідомлення від 11.02.2023 отримано відповідачем 15.02.2023. Строк дії договору закінчився 24.01.2023. Докази повернення відповідачем об`єкта оренди матеріали справи не містять.

2.4. Вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути рухоме майно є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. В даному випадку предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

2.5. Позивач усі залежні від нього заходи, передбачені Договором вчинив, проте відповідач не повернув орендоване майно, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про повернення майна після закінчення договору оренди є такими, що підлягають задоволенню та втілюють принцип ефективного способу захисту порушеного права позивача.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/207/22(902/770/23) від 24.07.2023, в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі № 902/207/22(902/770/23) і ухвалити нове рішення; відмовити у задоволенні позову про зобов`язання повернути рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн у межах справи №902/207/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля".

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що прийняте рішення є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з неналежним з`ясуванням судом першої інстанції обставин справи, не доведенням обставин необхідних для задоволення позову; судом неправильно застосовано норм матеріального та процесуального права, зокрема через неврахування правових висновків Верховного Суду, зроблених в постановах від 01.08.2018 у справі №908/431/14, від 21.06.2018 у справі №927/939/17, від 23.04.2019 у справі №Б-19/207-09 та від 09.04.2020 у справі №10/Б-743

3.3. Норми Кодексу України з процедур банкрутства є спеціальними по відношенню над загальними нормами права під час розгляду справ, стороною яких є боржник, а ст. 61 КУзПБ визначено обов`язки ліквідатора. Разом з тим, ст. 61 КУзПБ не визначено у який конкретний спосіб ліквідатор повинен виконувати свої обов`язки, зокрема щодо повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а виходячи з положень ст. 2 КУзПБ, дії ліквідатора спрямовані на виконання своїх зобов`язань повинні узгоджуватись з нормами іншого законодавства та бути ефективними.

3.4. Задовольняючи позовні вимоги, суд посилаючись на положення ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, дійшов до помилкового висновку про належність та ефективність обраного ліквідатора арбітражного керуючого Томашука М.С., не врахувавши при цьому зроблені Верховним Судом у п. 118 постанови від 09.04.2020 у справі №10/Б-743, яка полягає у тому, що реалізація ліквідатором - арбітражним керуючим права власності, зокрема повернення майна володільцю-боржнику, здійснюється шляхом його витребування у відповідачів як добросовісних набувачів, в порядку частини першої статті 388 ЦК України.

3.5. В силу вимог 2, 4 ГПК України, статей 15, 16 ЦК України скаржник звертає увагу на те, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно з послідовною та сталою правовою позицією Верховного Суду відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту способам, визначеним законодавством та/або його неефективність для захисту порушеного права/інтересу позивача є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові.

3.6. Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Судом першої інстанції не враховано, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про зобов`язання повернути Позивачу майно не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), оскільки, відповідно до ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», наслідком невиконання рішення зобов`язального характеру буде накладення штрафу на ТОВ «Цефей-Еко» та внесення до реєстру відомостей про вчинення кримінального правопорушення, однак для стягувача це не тягне поновлення порушеного права, а отже, такі вимоги Позивача не є ефективним способом захисту права позивача, яке потребуватиме додаткових засобів захисту. Схожі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 у справі №344/16879/15-ц.

3.7. Апелянт посилаючись на норми Цивільного кодексу України щодо способу захисту речових прав, зазначає, що виходячи з обставин цієї справи належним способом захисту звернення до суду з вимогами про витребування майна із чужого незаконного володіння, якщо позивач був позбавлений права володіння майном, або усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном - особа, яка звертається до суду повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні іншої особи.

3.8. Так, судом першої інстанції належним чином встановлено укладення договору оренди зі строком дії до 13.04.2023, дійсність договору оренди та його дострокове припинення 24.01.2023. Разом з тим, всупереч вищевикладеного судом не з`ясовано обставин перебування спірного майна в третьої особи, не враховано відсутність спірного майна у відповідача, не досліджено та не надано взагалі жодної оцінки наступним обставинам. Так, пунктом 4.2. договору оренди визначено, що Орендар, тобто ТОВ "Терра Крафт" має в тому числі право передавати об`єкт оренди в суборенду третім особам без дозволу Орендодавця ТОВ Фірма «Поділля». Тому, оскільки договір оренди був дійсний, недійсним не визнавався, 01.08.2022 згідно укладеного Відповідачем з ТОВ «Поліський стандарт» договору суборенди майна № 01/08-22/СМ, об`єкт оренди передано в суборенду ТОВ «Поліський стандарт» строком до 14.042023 (на строк дії договору оренди), використання якого здійснюється за адресою: Рівненська обл., Корецький р-н, с. Іванівка, вул. Центральна, 10А. Не враховано судом і обставин того, що на момент ухвалення судового рішення, ТОВ "Поліський стандарт" не повернуто ТОВ "Терра Крафт" орендованого майна, що також свідчить про неефективність судового рішення, оскільки за відсутності у володінні відповідача спірного майна, виконання оскаржуваного рішення суду першої інстанції по суті неможливе.

3.9. Тлумачення статті 387 ЦК України свідчить, що на підставі віндикаційного позову може бути витребуване з чужого незаконного володіння майно яке є індивідуально визначеним. Так, виходячи з переліку майна, що з вимогою про повернення якого звернувся позивач, до складу такого майна позивач включає транспортні засоби та сільськогосподарську техніку, право власності на яке, відповідно до норм Цивільного кодексу України, повинно підтверджуватись державною реєстрацією права власності на таке майно, тобто свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів або сільськогосподарських машин, а для визначення майна, що підлягає поверненню, мають бути вказані такі індивідуальні ознаки, як номер кузова, реєстраційний номер тощо. Крім того судом не наданої оцінки обставинам того, що згідно відомостей з Системи електронних торгів арештованим майном, в межах виконавчого провадження №63365900 проводилась реалізація належного Боржнику майна через електронні торги, і, виходячи з відомостей про переможців торгів, частина майна, згідно переліку, вже не належить на праві власності ТОВ Фірма «Поділля», оскільки таке майно відчужено третім особам в примусовому порядку.

3.10. Таким чином, вважає, що суд першої інстанції, не повністю з`ясував обставини справи перебування майна в третьої особи, обставини перебування спірного майна у відповідача та належність майна боржнику - недоведені, судом неправильно застосовано норми матеріального права щодо належного та ефективного способу захисту, порушив норми процесуального права, не надав оцінки вищевказаним аргументам, а рішення суду першої інстанції має бути скасоване згідно п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" в особі Арбітражного керуючого Томашука Миколи Савелійовича у відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Терра Крафт" просить залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі 902/207/22(902/770/23) без змін.

4.2. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.09.2023, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" на рішення Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі №902/207/22(902/770/23). Розгляд апеляційної скарги призначено на 18.10.2023 о 14:00 год.

4.3. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 задоволено клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" арбітражного керуючого Томашука М.С. про участь в судовому засіданні 18.10.2023 о 14:00 в режимі відеоконференції у справі №902/207/22(902/770/23), забезпечення проведення якої доручено Господарському суду Вінницької області та задоволено клопотання представника ТОВ "Терра Крафт" - адвоката Оніщука Є.О. про участь в судовому засіданні 18.10.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

4.4. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

4.5. В судовому засіданні 18.10.2023 представник відповідача-апелянта (в режимі відеоконференції) підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задоволити. Надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Просив скасувати рішення суду першої інстанції від 24.07.2023 у даній справі, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

4.6. В судовому засіданні 18.10.2023 представник позивача (в режимі відеоконференції) по суті розгляду апеляційної скарги, заперечив доводи апеляційної скарги; надав пояснення в обґрунтування своєї позиції, просив рішення суду першої інстанції від 24.07.2023 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" на рішення Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі №902/207/22(902/770/23) Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

6.1.1. Норми матеріального права:

Конституція України;

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України).

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Як вбачається з матеріалів справи, 14.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" (орендар) було укладено Договір оренди № 14/04-20/ПО.

7.3. Згідно предмету Договору Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове платне володіння та користування майно (надалі об`єкт оренди), в порядку та на умовах, вказаних у цьому Договорі та в додатках до Договору.

7.4. Відповідно до п. 1.1.1 Договору об`єкт оренди за цим Договором вказується в додатках до даного Договору та актах приймання-передачі майна, які є невід`ємною частиною Договору.

7.5. Об`єкт оренди, що є предметом цього договору належить Орендодавцю на праві власності (п. 1.2. Договору).

7.6. Орендодавець свідчить, що дійсно є власником об`єкта оренди, не має обмежень щодо свого права розпоряджатися ним, об`єкт оренди на момент укладення цього договору нікому іншому не проданий, не подарований, не відчужений іншим способом, не наданий в заставу, не переданий в оренду чи безоплатне користування третім особам, не є предметом обтяження, в податковій заставі і під забороною (арештом) не перебуває, права третіх осіб (права наймання, право застави, право довічного утримання тощо) щодо об`єкта оренди відсутні, питання права власності на об`єкт оренди не є предметом судового розгляду, будь-які спори відносно зазначеного об`єкта оренди відсутні (п. 1.4. Договору).

7.7. Згідно пункту 2.1. Договору об`єкт оренди буде використовуватись орендарем у своїй господарській діяльності відповідно до цільового призначення.

7.8. Відповідно до пункту 4.1. Договору орендар зобов`язується, окрім іншого, по закінченні строку оренди передати об`єкт оренди у стані який передавався, враховуючи нормативний знос об`єкту оренди.

7.9. Відповідно до п. 4.2. Договору оренди орендар має право використовувати об`єкт оренди протягом строку дії договору відповідно до цільового призначення, передбаченого п. 2.1. цього договору та інших умов договору.

7.10. Договором передбачено, що при передачі об`єкта, що орендується, складається акт приймання-передачі, який підписується представниками орендодавця та орендаря (пункт 5.3. Договору).

7.11. Згідно пункту 6.1. Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та і діє до 14 квітня 2023 року.

7.12. Пунктом 6.3. Договору сторони передбачили, що у випадку, якщо строк оренди, закінчився, а орендар не надіслав орендодавцю повідомлення (лист) про розірвання цього договору, то цей договір вважається таким, що продовжений на 3 (три) роки. Ці ж положення застосовуються на кожний наступний період оренди, і цей договір вважається таким, що продовжений ще на 3 (три) роки.

7.13. За змістом пункту 7.1. Договору оренди Сторони дійшли згоди, що орендна плата за користування Орендарем об`єктом оренди згідно цього Договору зазначається в актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), які підписані та скріплені печатками Сторін. Акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за фактично надані послуги підписуються Сторонами в кінці терміну використання об`єкта оренди.

7.14. Згідно пункту 7.3. Договору оренди орендна плата сплачується Орендарем на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом 15-ти днів з моменту підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

7.15. Відповідно до пункту 9.1. Договору об`єкт, що орендується, повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем протягом 5 днів після закінчення терміну оренди.

7.16. При поверненні об`єкта, що орендується, складається акт здачі-приймання, який підписується членами двосторонньої комісії, що складається з представників орендодавця та орендаря (п. 9.2. Договору).

7.17. Дія даного договору/договір припиняється внаслідок, окрім іншого, банкрутства орендодавця або орендаря (пункт 13.2 Договору)

7.18. Матеріали справи свідчать, що укладений Договір оренди підписаний зі сторони Орендодавця ТОВ Фірма "Поділля" директором Залуцьким Л.В., зі сторони Орендаря ТОВ "Терра Крафт" - директором Давидюк Г.А., та скріплені печатками підприємств.

7.19. На виконання умов договору, 14.04.2020 Орендодавець передав, а Орендар прийняв в тимчасове платне володіння та користування об`єкт оренди, обумовлений Договором оренди №14/04-20/ПО, що підтверджується актом приймання-передачі № 1 від 14.04.2020.

7.20. Господарськими судами встановлено, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.04.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" визнано вимоги кредитора - ФГ "РОДИНА Н.С." 2521500,00грн., введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Томашука Миколу Савелійовичу.

7.21. 14.04.2022 здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ Фірма "Поділля" на офіційному веб-порталі судової влади України.

7.22. Постановою Господарського суду Вінницької області від 24.01.2023 у справі № 902/207/22 про банкрутство ТОВ Фірма "Поділля" визнано банкрутом, відкрито щодо Товариства ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Томашука Миколу Савелійовича.

7.23. На даний час провадження у даній справі про банкрутство ТОВ Фірма "Поділля" перебуває на стадії ліквідаційної процедури боржника, ліквідатором є арбітражний керуючий Томашук М.С.

7.24. 08.06.2023 до господарського суду від ТОВ Фірма "Поділля" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Томашука М.С. надійшла позовна заява № 02-01/110 від 07.06.2023 до ТОВ "Терра Крафт" про зобов`язання повернути рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн.

7.25. Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.06.2023 відкрито провадження у справі №902/207/22(902/770/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Томашука М.С. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" про зобов`язання повернути рухоме майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн., в межах справи № 902/207/22 про банкрутство ТОВ Фірма "Поділля", визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 04.07.2023.

7.26. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.04.2020 між ТОВ Фірма "Поділля" та ТОВ "Терра Крафт" було укладено Договір оренди №14/04-20/ПО рухомого майна (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма «Поділля».

7.26.1. На підставі укладеного Договору оренди 14.04.2020 між ТОВ Фірма "Поділля" та ТОВ "Терра Крафт" було підписано Акт №1 приймання-передачі, згідно до якого ТОВ Фірма "Поділля" передано, а ТОВ "Терра Крафт" прийнято майно (об`єкт оренди) в кількості 351 одиниця. Перелік майна наведено в акті приймання-передачі майна. Згідно пункту 6.1 договору, майно ТОВ Фірма "Поділля" передається в оренду ТОВ "Терра Крафт" строком до 14 квітня 2023року. Відповідно до п. 13.2 Договору сторонами встановлено, що дія Договору припиняється у разі банкрутства орендодавця.

7.26.2. Оскільки постановою Господарського суду Вінницької області від 24.01.2023 по справі про банкрутство №902/207/22 Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" визнано банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Томашука М.С., то 13.02.2023 ліквідатором ТОВ Фірма "Поділля" було направлено ТОВ "Терра Крафт" повідомлення від 11.02.2023 за вих .№02-01/38 про припинення дії Договору оренди майна №14/04-20/П0 та повернення майна із оренди.

7.26.3. Відповідно до відомостей із сайту Укрпошта наведене вище повідомлення від 11.02.2023 відповідач отримав 15.02.2023. На отримане повідомлення відповідач жодним чином не відреагував та не направив жодної відповіді ліквідатору. Станом на день подачі позовної заяви орендоване майно перебуває у володінні відповідача та з оренди не передано.

7.26.4. Факт того, що орендоване майно ТОВ Фірма "Поділля" перебуває у володінні ТОВ "Терра Крафт" підтверджується Договором оренди майна №14/04-20/П0 від 14.04.2020 та Актом №1 приймання-передачі майна до Договору оренди, відповідно до якого ТОВ Фірма "Поділля" передано, а ТОВ "Терра Крафт" прийнято майно (об`єкт оренди) в кількості 351 одиниця, перелік майна наведено в акті приймання-передачі майна. Загальна вартість майна ТОВ Фірма «Поділля» переданого в оренду відповідачу становить 5558632,41 грн.

7.26.5. Крім того, факт того, що рухоме майно, яке передане відповідачу в оренду перебуває у володінні відповідача підтверджується наступними судовими рішеннями: ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.08.2020 № 902/836/20 та рішенням Господарського суду Вінницької області, справі №902/863/20.

7.26.6. Вказаним рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/836/20 встановлені обставини того, що ТОВ "Терра Крафт" володіє майном, яке належить ТОВ Фірма «Поділля» та передане відповідачу в оренду згідно Договору оренди майна №14/04-20/ПО від 14.04.2020р. та акту приймання-передачі до нього. Однак ТОВ "Терра Крафт" після закінчення дії Договору оренди ухиляється від повернення майна його законному власнику ТОВ «Фірма «Поділля».

7.27. У відзиві на позовну заяву ТОВ "Терра Крафт" проти задоволення позову заперечує зазначаючи, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки задоволення вимоги про зобов`язання повернути позивачу майно не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача (у разі його наявності), оскільки, відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», наслідком невиконання рішення зобов`язального характеру буде накладення штрафу на ТОВ «Цефей-Еко» та внесення до реєстру відомостей про вчинення кримінального правопорушення, однак для стягувача це не тягне поновлення порушеного права, а отже, такі вимоги Позивача не є ефективним способом захисту права Позивача, яке потребуватиме додаткових засобів захисту. Схожі висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 14.12.2021 у справі № 344/16879/15-ц.

7.27.1. Відповідач вважає, що належним способом захисту позивача буде звернення до суду з вимогами про витребування майна із чужого незаконного володіння, якщо позивач був позбавлений права володіння майном, або усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, якщо позивачу чиняться перешкоди в реалізації цих прав. Крім того, відповідач зазначив, що пунктом 4.2. договору оренди визначено, що орендар, тобто ТОВ «Терра Крафт» має в тому числі право передавати об`єкт оренди в суборенду третім особам без дозволу Орендодавця - ТОВ Фірма "Поділля". Так, 01.08.2022 згідно укладеного відповідачем з ТОВ «Поліський стандарт» договору суборенди майна № 01/08-22/СМ, об`єкт оренди передано в суборенду ТОВ «Поліський стандарт» строком до 14 квітня 2023, використання якого здійснюється за адресою: Рівненська обл., Корецький р-н, с. Іванівка, вул. Центральна, 10А. Однак, на сьогоднішній день, ТОВ «Поліський стандарт» не повернуто ТОВ «Терра Крафт» орендованого майна, а договір суборенди, у відповідності з п. 6.2. договору суборенди, продовжено на 1 рік. Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач на момент подачі позову фактично тримає у себе майно позивача.

7.27.2. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів реєстрації на сьогоднішній день за ТОВ Фірма "Поділля" права власності на транспортні засоби та сільськогосподарську техніку, а таке майно за період дії договору могло бути відчужено як ТОВ Фірма «Поділля» добровільно, так і в примусовому порядку. Більше того, як відомо ТОВ «Терра Крафт», в межах відкритого 20.10.2020 виконавчого провадження № 63365900 було арештовано все рухоме та нерухоме майно боржника, а 23.10.2020 приватним виконавцем здійснено опис та арешт майна боржника, в тому числі і транспортних засобів, які за назвою схожі з транспортними засобами згідно переліку, наведеного позивачем в позовній заяві.

7.27.3. При цьому, згідно відомостей з Системи електронних торгів арештованим майном, в межах виконавчого провадження № 63365900 проводилась реалізація належного боржнику майна через електронні торги, і, виходячи з відомостей про переможців торгів, частина майна, згідно переліку, вже не належить на праві власності ТОВ Фірма "Поділля".

7.28. У відповіді на відзив позивачем ТОВ Фірма "Поділля" зазначено, що позовні вимоги у даній справі сформовано належним чином, а обраний спосіб захисту є ефективним, оскільки його результатом буде повернення майна від третіх осіб, як то передбачено ч.1 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства. Позовні вимоги сформовані відповідно до умов Договору оренди № 14/04-20/ПО рухомого майна (обладнання) в кількості 351 одиниця, який було укладено між позивачем та відповідачем, а відтак позовні вимоги сформовані відповідно до умов Договору оренди, який відповідачем не виконаний в частині повернення майна із оренди. Щодо доведення права власності на орендоване майно, позивач вважає такі доводи відповідача безпідставними, оскільки відповідач за Договором оренди та актом приймання-передачі отримав орендоване майно в оренду згідно із переліком та відповідно до умов Договору оренди зобов`язаний повернути це майно відповідно із умовами Договору оренди, за таких обставин вимоги відповідача про доведення позивачем права власності на майно є необґрунтованими.

7.28.1. Разом із тим, як вбачається із відзиву на позовну заяву відповідач зазначає про те, що за договором суборенди від 01.08.22 орендоване майно передано в суборенду ТОВ «Поліський стандарт» строком до 14.04.2023 і на сьогоднішній день майно із суборенди їм не повернуто. Однак вказане підтверджує недобросовісність відповідача, оскільки відповідно до ст. 774 ЦК України строк Договору суборенди не може перевищувати строку Договору оренди, а до договору суборенди застосовуються положення про договір оренди. За таких обставин Договір суборенди є нікчемним, оскільки ТОВ "Терра Крафт" в супереч умовам Договору оренди передано майно в суборенду на строк, що перевищує строк договору оренди, оскільки відповідно до п.6.1 Договору оренди, майно ТОВ Фірма «Поділля» передається в оренду ТОВ "Терра Крафт" строком до 14.04.2023. Крім того, відповідно до п. 13.2 Договору оренди, сторонами встановлено, що дія Договору оренди припиняється у разі банкрутства орендодавця. Так справа про банкрутство ТОВ Фірма "Поділля" порушена 13.04.2022, а отже ТОВ «Терра Крафт» не мав права передавати майно в суборенду, оскільки починаючи із 13.04.2022 договір оренди припинив свою дію.

7.28.2. Разом із тим, ТОВ Фірма "Поділля" звертає увагу суду на той факт, що ТОВ "Терра Крафт" було відомо про банкрутство ТОВ Фірма "Поділля", оскільки 16.06.2022 ТОВ "Терра Крафт" було заявлено грошові вимоги до боржника ТОВ Фірма «Поділля» і ТОВ "Терра Крафт" набуто статусу кредитора та сторони у справі про банкрутство починаючи із 16.06.2022. За таких обставин, ТОВ "Терра Крафт" неправомірно уклало нікчемний договір суборенди 01.08.2022, який суперечить умовам Договору оренди, а відтак відповідач зобов`язаний в силу ст. 785 ЦК України повернути майно із оренди.

7.28.3. Щодо нібито реалізації орендованого майна системою електронних торгів «Сетам» і вибуття його з володіння ТОВ "Терра Крафт" то вказане відповідачем спростовується його ж діями оскільки відомості із системи електронних торгів «Сетам» надано відповідачем станом на 2021 рік, тобто майно про яке вказує відповідач реалізоване в 2021 і вибуло із оренди в той же час за наданим відповідачем Договором суборенди та актом до нього відповідач 01.08.2022 все майно за договором оренди в кількості 351 одиниця передав ТОВ «Поліський стандарт», що спростовує твердження відповідача про продаж орендованого майна в 2021 році.

7.29. За результатами розгляду даного спору 24.07.2023, Господарським судом Вінницької області ухвалено оскаржуване рішення (пункт 1.1.-1.2. цієї постанови) із підстав, наведених у пунктах 2.1. 2.5. даної постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 24.07.2023- без змін, виходячи з наступного.

8.2. Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

8.3. Статтею статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (стаття 16 ЦК України).

8.4. При цьому захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

8.5. Під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частковою (Правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03.02.2020 у справі №910/16236/18).

8.6. Згідно частин 1, 3 статті 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

8.7. Частиною 6 статті 12 ГПК України, визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

8.8. Нормами Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок для особи, яка звернулась до суду доказування і подання доказів та визначені критерії належності та допустимості доказів.

8.9. Виходячи із змісту статей 15, 16 ЦК України, статті 20 ГК України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

8.10. Предметом позову у даній справі є повернення переданого в оренду майна на підставі Договору оренди майна №14/04-20/ПО від 14.04.2020.

8.11. Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

8.12. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

8.13. Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

8.14. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).

8.15. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

8.16. Згідно частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

8.17. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 ЦК України).

8.18. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

8.19. Так, правовідносини, між сторонами у даній справі виникли з договору оренду.

8.20. Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

8.21. За змістом ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

8.22. Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина 1 статті 763 ЦК України).

8.23. Відповідно до статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

8.24. Так, у пункті 6.1. Договору майна № 14/04-20-ПО від 14.04.2020 сторонами погоджено, що строк його дії до 14.04.2023 та

8.25. Разом з тим, пунктом 13.2. Договору сторонами визначено, що дія даного Договору/Договір припиняється внаслідок банкрутства орендодавця або орендаря.

8.26. Як уже зазначалося, постановою Господарського суду Вінницької області від 24.01.2023 у справі про банкрутство № 902/207/22 ТОВ Фірма "Поділля" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру щодо Товариства та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Томашука Миколу Савелійовича.

8.27. 13.02.2023 ліквідатором ТОВ Фірма «Поділля» Томашуком М.С. було направлено відповідачу - ТОВ "Терра Крафт" повідомлення від 11.02.2023 за вих. № 02-01/38 про припинення дії Договору оренди майна №14/04-20/П0 та повернення майна із оренди .

8.27.1. У вказаному повідомленні від 11.02.2023 вимагалось наступне:

1) Виконати умови Договору оренди майна № 14/04-20-ПО від 14.04.2020 та повернути законному власнику ТОВ Фірма "Поділля" майно, яке перебуває в оренді ТОВ "Терра Крафт", а саме - рухоме майно (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма "Поділля" і перелічені в акті № 1 приймання-передачі майна.

2) Протягом трьох днів з моменту отримання даного повідомлення повідомити ліквідатора ТОВ Фірма "Поділля" про дату, час та місце повернення орендованого майна, яке перебуває в оренді ТОВ "Терра Крафт" - рухоме майно (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма "Поділля" і перелічені в акті № 1 приймання-передачі майна, проведення його інвентаризації та підписання акта приймання-передачі майна із оренди.

8.27.2. Відповідно до відомостей із сайту Укрпошта наведене вище повідомлення від 11.02.2023 ТОВ "Терра Крафт" отримав 15.02.2023.

8.28. Матеріали справи не містять доказів, що відповідач на отримане повідомлення якимось відреагував.

8.29. Матеріалами справи підтверджується, що станом на день подачі ТОВ Фірма "Поділля" позовної заяви до господарського суду орендоване рухоме майно (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма "Поділля" перебуває у ТОВ "Терра Крафт" та ТОВ "Фірма "Поділля" з оренди не передано.

8.30. Отже, згідно повідомлення від 11.02.2023, яке направлялося позивачу на адресу відповідача, повідомив останнього про припинення із 24.01.2023 дії Договору оренди майна № 14/04-20/ПО від 14.04.2020 та необхідність повернути майно із оренди.

8.31. Таким чином, строк дії договору закінчився 24.01.2023.

8.32. Однак, доказів повернення відповідачем об`єкта оренди матеріали справи не містять.

8.33. Аналіз зазначених вище норм ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України наведених норм свідчить про те, що порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності в тому числі належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством).

8.34. Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

8.35. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

8.36. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

8.37. Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.38. Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

8.39. Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

8.40. Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.41. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

8.42. Згідно статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.43. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.44. За наведених обставин, враховуючи встановлені обставини справи, та той факт, що позивачем вчинено усі залежні від нього заходи, передбачені Договором, а відповідач не повернув орендоване майно, заявлені позовні вимоги про повернення рухомого майна після закінчення договору оренди є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню на підставі вище викладених норм законодавства.

8.45. Позивачем в даному випадку обрано належний спосіб захисту порушеного права щодо володіння, користування та розпорядження майном, яке належить останньому на підставі права власності.

8.46. Скаржник-відповідач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог та заперечень.

8.46.1. Адже з`ясовуючи наявність/відсутність у відповідача орендованого майна, яке за обставин банкрутства ТОВ Фірми "Поділля" має бути повернуте власнику, у тому числі і для формування ліквідаційної маси, колегія суддів звернула увагу, що орендоване майно у подальшу суборенду для ТОВ "Поліський стандарт" (вул.Центральна, 10а, с.Іванівка Рівненський район, Рівненська область) передане у тому ж складі, що і отримане від орендодавця.

8.46.2. Жодних відомостей щодо повноти та цілісності переданого у суборенду майна матеріали справи не містять.

8.46.3. У судовому засіданні представник відповідача не зміг підтвердити взагалі існування такого майна (351 позиція за актом прийому-передачі) у суборендаря - ТОВ "Поліський стандарт".

8.46.4. Колегією суддів також з`ясовано, що відповідач - ТОВ "Терра Крафт" (ідентифікаційний код 37257648) перебуває у процедурі банкрутства - Господарським судом Вінницької області відкрито провадження у справі про банкрутство ухвалою від 14.08.2023 у справі 902/633/23 (https://reestr.court.gov.ua/Review/112868443).

8.47. Таким чином Господарський суд Вінницької області прийшов до правомірного висновку про зобов`язання ТОВ "Терра Крафт" повернути законному власнику Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Поділля" майно загальною вартістю 5 558 632,41 грн., яке перебуває в оренді ТОВ "Терра Крафт", а саме: рухоме майно (обладнання) в кількості 351 одиниця, що належить ТОВ Фірма "Поділля" та перелічено в акті № 1 приймання-передачі майна (пункт 2 резолютивної частини оскаржуваного рішення у даній справі) перелік рухомого майна).

8.48. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

8.49. За таких обставин, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі №902/207/22(902/770/23) - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення оскаржуваній частині.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 24.07.2023 у справі №902/207/22(902/770/23), апелянт сплатив судовий збір у розмірі 4026,00грн. згідно квитанції №39С0-7КТК-СМХТ-90К4 від 01.09.2023.

10.2. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" .

10.3. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.4. Оскільки апелянту відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, в силу приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" від 16.08.23р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 24 липня 2023 року у справі №902/207/22(902/770/23) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №902/207/22(902/770/23) повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "23" жовтня 2023 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Коломис В.В.