РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.09.2023Справа № 910/7226/23

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповід альністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" (85612, Донецька область, Покровський район, місто Курахове, вулиця Енергетиків, будинок 34)
доПриватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25)
простягнення 644 006 грн 67 коп.
Представники сторін:
від позивача:Панов Д.І.
від відповідача:Яковченко О.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В системі "Електронний суд" до Господарського суду міста Києва надійшла, сформована 08.05.2023, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" з вимогами до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 64 755 244 грн 02 коп. заборгованості за договором про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності від 01.10.2022 № 235007015.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності від 01.10.2022 № 235007015 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати наданих допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 64 111 237 грн 35 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 233 925 грн 13 коп. 3 % річних та 410 081 грн 54 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2023, на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, позову заяву залишено без руху, оскільки до позовної заяви не додано всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В системі "Електронний суд" від представника позивача надійшла, сформована 17.05.2023, заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 відкрито провадження у справі № 910/7226/23, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.07.2023.

14.06.20232 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

26.06.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив.

05.07.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про закриття провадження справі.

10.07.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

10.07.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зміну предмету позову.

10.07.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення.

В підготовчому засіданні 10.07.2023 суд постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 04.09.2023.

Крім того, в підготовчому засіданні 10.07.2023 судом не прийнято до розгляду заяву про зміну предмету позову, оскільки позивачем не надано доказів направлення копій такої заяви та доданих до неї документів відповідачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 закрито провадження у справі № 910/7226/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в частині стягнення 64 111 237 грн 35 коп. основного боргу, Товариству з обмеженою відповід альністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" з Державного бюджету України повернуто судовий збір у розмірі 929 739 грн 90 коп.

У підготовчому засіданні 04.09.2023 суд протокольною ухвалою постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 28.09.2023.

26.09.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява.

28.09.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відстрочення виконання рішення.

В судове засідання 28.09.2023 з`явилися представники сторін та надали пояснення по суті спору. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги в частині стягнення суми штрафних санкцій та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення, відповідно заперечує проти задоволення позовних вимог, а також просить суд відстрочити виконання рішення.

У судовому засіданні 28.09.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.09.2022 Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (відповідач у справі, оператор системи передачі/ОСП за договором) акцептовано заяву-приєднання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" (позивач у справі, постачальник допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності/ПДП за договором) до договору про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності.

Пунктом 55 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Згідно з частиною1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Відповідно до пункту 1.1 договору, цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.

Згідно з пунктом 1.2 договору за цим договором ПДП зобов`язується надавати допоміжні послуги з регулювання частоти та активної потужності (далі - ДП) у частині забезпечення одного або більше резервів: резервів підтримки частоти (первинне регулювання), резервів відновлення частоти (вторинне регулювання) і резервів заміщення (третинне регулювання), відповідно до умов цього договору, а ОСП зобов`язується здійснювати оплату за надані ДП відповідно до умов цього договору та Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №307 (далі-Правила ринку).

Надання ПДП ОСП письмової згоди на приєднання до цього договору (далі заява-приєднання), що є додатком 1 до договору, є погодженням пропозиції на приєднання до цього договору, а також зобов`язанням щодо виконання Правил ринку. Заява-приєднання надається з відкладальною обставиною, якою є реєстрація ПДП зі сторони ОСП (пункту 1.3 договору).

Відповідно до пункту 1.4 договору придбання ДП здійснюється згідно з процедурою та умовами придбання ДП, визначеними Правилами ринку.

Згідно з пунктом 1.5 договору цей договір укладається за умови приєднання ПДП до договору про врегулювання небалансів електричної енергії та договору про участь у балансуючому ринку.

Загальна вартість цього договору складається із суми всіх платежів, здійснених ОСП на користь ПДП протягом дії цього договору за надані на умовах цього договору ДП. Обчислення платежів та розрахунок цін здійснюється відповідно до Правил ринку (пункт 2.1 договору).

Згідно з пунктом 3.1 договору обсяги фактично наданих ДП упродовж кожного розрахункового періоду розраховуються за результатами моніторингу надання ДП, який проводиться відповідно до Правил ринку.

Для визначення фактичного обсягу ДП ОСП керується даними інформаційного обміну, що здійснюється між ПДП та ОСП, відповідно до Правил ринку (пункт 3.2 договору).

Положеннями 6.1-6.4 договору передбачено, що виставлення рахунків та здійснення платежів у рамках розрахункових сум здійснюються відповідно до процедур та графіків, зазначених у цьому договорі та Правил ринку.

ПДП складає та направляє ОСП два примірники підписаного зі своєї сторони акта приймання-передачі наданих допоміжних послуг з регулювання частити та активної потужності (далі - акт) до 08 числа місяця, наступного за тим, у якому такі послуги надавались.

ОСП розглядає та у разі відсутності зауважень підписує акт протягом трьох робочих днів з дати його отримання від ПДП або направляє мотивовану відмову від його підписання із зазначенням недоліків, що повинні бути усунені.

ОСП здійснює остаточний розрахунок з ПДП протягом 10 робочих днів після підписання сторонами акта з дати направлення акта ПДП на адресу ОСП (у випадку не підписання або не направлення акта, або мотивованих зауважень до нього п`ятиденний строк) за умови реєстрації ПДП податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України шляхом перерахування на поточний рахунок ПДП грошових коштів в обсязі, що відповідає фактичній вартості наданих ДП.

Відповідно до пунктів 12.1-12.2 договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування ОСП заяви-приєднання ПДП, про що ОСП повідомляє ПДП, і є чинним до 31 грудня поточного року включно, у якому була подана заява-приєднання.

Якщо жодна із сторін не звернулася до іншої сторони не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Згідно з пунктом 13.1 договору цей договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення змін регулятором до типового договору про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності.

У такому випадку зміни до цього договору вносяться ОСП протягом 10 днів з дня набрання ними чинності (пункт 13.2 договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з нормами статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності за період з грудень 2022 року - березень 2023 року, у зв`язку з чим позивачем нараховано 233 925 грн 13 коп. 3 % річних та 410 081 грн 54 коп. інфляційних втрат, за загальний період прострочення з 27.01.2023 по 08.05.2023.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу статей 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Зазначені інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Тобто визначаючи розмір заборгованості за договором, зокрема, в частині процентів річних та інфляційних втрат суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

За результатами здійсненої за допомогою системи "ЛІГА" перевірки нарахування позивачем заявленої до стягнення пені, інфляційних втрат та процентів річних судом встановлено, що розмір інфляційних втрат та процентів річних, перерахований судом у відповідності до приписів чинного законодавства та в межах визначеного позивачем періоду прострочення, відповідає вимогам зазначених вище норм законодавства, умовам договору та є арифметично вірним, тому вказані вимоги позивача про стягнення з відповідача 233 925 грн 13 коп. 3 % річних та 410 081 грн 54 коп. інфляційних втрат, нарахованих за загальний період прострочення з 27.01.2023 по 08.05.2023, підлягають задоволенню за розрахунком позивача.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що через неналежне виконання учасниками ринку електричної енергії зобов`язань перед НЕК "Укренерго" щодо оплати за послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у відповідача виникла заборгованість за договором про надання допоміжних послуг з регулювання частоти та активної потужності перед позивачем, оскільки за умовами договору саме відповідач (як оператор системи передачі) взяв на себе зобов`язання здійснювати вчасно та в повному обсязі оплату допоміжних послуг на умовах визначених договором (пункт 7.4) та законодавства України.

Посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути взято до уваги судом, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення відповідача від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати послуг.

Крім того, відповідачем подано клопотання про відстрочення виконання рішення, в якому просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/7226/23 на 1 (один) рік з дня прийняття відповідного рішення.

Як на підстави для відстрочення виконання рішення суду у даній справі відповідач вказує, що: оплата позивачу за договором здійснюється відповідачем за рахунок доходів від надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління; тариф на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у 2022-2023 роках затверджено: постановою НКРЕКП від 01.12.2022 №2455 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ПрАТ "НЕК "Укренерго" на 2022 рік"; додатком до зазначеної постанови визначена структура тарифу, яка у пункті 1.8 включає витрати на оплату придбання допоміжних послуг; постановою НКРЕКП від 21.12.2022 №1789 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ПрАТ "НЕК "Укренерго" на 2023 рік"; додатком до зазначеної постанови визначена структура тарифу, яка у пункті 1.8 включає витрати на оплату придбання допоміжних послуг. Враховуючи неповну оплату на користь відповідача послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, відповідач був позбавлений можливості оперативно оплачувати допоміжні послуги, у тому числі згідно з договором. При цьому, кошти на сплату 3% річних, інфляційних втрат взагалі не передбачені структурою тарифу на послуги НЕК "Укренерго", що перешкоджає виконанню рішення суду. Невідкладне стягнення з НЕК "Укренерго" витрат, джерела покриття яких не передбачені, дестабілізує його фінансовий стан, ставить під загрозу його розрахунки з контрагентами і негативно впливає на роботу енергетично інфраструктури України. Невідкладне виконання рішення у справі не є можливим, а спроба примусового стягнення з відповідача коштів, не передбачених фінансовим планом, можливий арешт рахунків та інші заходи виконавчого провадження перешкоджатиме нормальній операційній роботі відповідача як оператора системи передачі, ефективному та надійному функціонуванню системи передачі і ринку електричної енергії в цілому, у підсумку ставить під загрозу безперебійне постачання електричної енергії споживачам, а також створює ризики надзвичайних ситуацій на ринку електричної енергії.

Пунктом 2 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про: надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Поряд із тим, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке рішення не може вважатися законним та справедливим.

З огляду на викладені норми вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили підлягає безумовному виконанню у визначеному законодавством порядку та строки, і лише у виключних випадках суд, за наявності обґрунтованих обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання, може відстрочити таке виконання.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Разом із тим, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Проаналізувавши заяву про відстрочку виконання рішення, враховуючи те, що заявником не надано суду доказів наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк та наявності виняткового випадку, а саме доказів наявності тяжкого фінансового стану боржника, загрози банкрутства, відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, а також не надано доказів, які б підтверджували фактичну можливість виконання рішення у строки, зазначені заявником, суд вважає заяву Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відстрочку виконання рішення необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо розподілу сплаченої позивачем суми судового збору між сторонами.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

В поданій до суду шляхом формування в системі "Електронний суд" позовній заяві Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" заявлено вимогу майнового характеру - про стягнення з відповідача коштів у розмірі 64 755 244 грн 02 коп.

Отже, за подання до господарського суду даної позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "УкрХімЕкспорт" повинне було сплатити судовий збір у розмірі 751 520 грн 00 коп. (939 400 грн 00 коп. (максимальна сума судового збору) х 0,8).

В той же час, Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" при зверненні до Господарського суду міста Києва із майновою вимогою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" коштів у розмірі 64 755 244 грн 02 коп. сплачено судовий збір у розмірі 939 400 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 2952083 від 04.05.2023.

Тобто позивачем при зверненні до суду із даним позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 187 880 грн 00 коп.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 закрито провадження у справі № 910/7226/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в частині стягнення 64 111 237 грн 35 коп. основного боргу, Товариству з обмеженою відповід альністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" з Державного бюджету України повернуто судовий збір у розмірі 929 739 грн 90 коп.

Після ухвали про закриття провадження у справі у частині вимог про стягнення суми основного боргу 64 111 237 грн 35 коп., нерозглянутими залишилися вимоги про стягнення 644 006 грн 67 коп., за розгляд яких підлягає сплаті судовий збір у розмірі 7 728 грн 01 коп. (644 006 грн 67 коп. х 0,015 х 0,8).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окремо суд звертає увагу позивача, що згідно пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи вищевикладені приписи Закону України "Про судовий збір" та Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на задоволення позовних вимог суд здійснює розподіл витрат по сплаті судового збору в наступному порядку: 7 728 грн 01 коп. покладається на відповідача, 1 932 грн 02 коп. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України як надмірно сплачений, про що судом постановлено окрему ухвалу.

Керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповід альністю "ДТЕК Курахівська теплова електрична станція" (85612, Донецька область, Покровський район, місто Курахове, вулиця Енергетиків, будинок 34, ідентифікаційний код 43594541) інфляційні втрати в розмірі 410 081 (чотириста десять тисяч вісімдесят одна) грн 54 коп., 3 % річних в розмірі 233 925 (двісті тридцять три тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн 13 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 728 (сім тисяч сімсот двадцять вісім) грн 08 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Відмовити у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про відстрочення виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено: 30.10.2023

Суддя Н.Плотницька