УХВАЛА

17 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 926/5054/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Случа О.В.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1

про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейтинг - 2018», Малого приватного підприємства «Рейтинг»,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Державного реєстратора Комунального підприємства «Дністровське районне бюро технічної інвентаризації» Микитюка Ігоря Анатолійовича, Приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Лірниченко Наталії Миколаївни, Чернівецької міської ради,

про скасування рішень державного реєстратора, скасування державної реєстрації, визнання недійсним акту, витребування з чужого незаконного володіння нежитлових приміщень,

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейтинг-2018» (далі - ТОВ «Рейтинг-2018»), Малого приватного підприємства «Рейтинг» (далі - МПП «Рейтинг») та Чернівецької міської ради про:

- скасування рішення державного реєстратора КП «Кельменецьке районне бюро технічної інвентаризації» Микитюка Ігоря Анатолійовича від 03.05.2017, індексний номер 35028906, про державну реєстрацію нежитлових приміщень загальною площею 1564 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, номер запису про право власності 20237118 за МПП «Рейтинг»;

- скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.04.2017 нежитлових приміщень загальною площею 1564 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, номер запису про право власності 20237118 за МПП «Рейтинг»;

- скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Наталії Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.05.2018 індексний номер 41167021 нежитлових приміщень загальною площею 1564 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, запис в державному реєстрі прав на нерухоме майно № 26211904 від 16.05.2018 за ТОВ «Рейтинг-2018»;

- скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 16.05.2018 нежитлових приміщень загальною площею 1564 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, запис в державному реєстрі прав на нерухоме майно № 26211904 від 16.05.2018 за ТОВ «Рейтинг-2018»;

- визнання недійсним акту прийому-передачі від 16 травня 2018 року нежитлових приміщень загальною площею 1564 кв.м. МПП «Рейтинг» до статутного капіталу ТОВ «Рейтинг-2018»;

- витребування з чужого незаконного володіння ТОВ «Рейтинг-2018» нежитлових приміщень (в тому числі і торгівельних павільйонів, що побудовані позивачем № 40, 41) літери А, Б пл. 591,70 кв.м., В пл. 354,кв.м., Г пл. 157 кв.м, літ Д пл. 461,3 кв.м сумарно загальною площею 1564 кв.м.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка зазначила, що реєстрація права власності на спірне майно за МПП «Рейтинг» та в подальшому за ТОВ «Рейтинг - 2018» незаконно позбавила її права власності на новостворене майно - збудовані торговельні павільйони №40 площею 7,60 кв. м та №41 площею 16,20 кв. м.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 21.06.2023 у справі №926/5054/22, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023, у задоволенні позову відмовлено.

12.10.2023 ОСОБА_1 подала до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 та рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.06.2023 у справі № 926/5054/22 та заяву про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить Суд накласти арешт на майно - нежитлові приміщення загальною площею 1564 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, запис в державному реєстрі прав на нерухоме майно № 26211904 від 16.05.2018 та до ухвалення рішення касаційним судом заборонити ТОВ «Рейтинг - 2018» вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна та не чинити перешкоди ОСОБА_1 користуватися спірним майном.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що набуття ТОВ «Рейтинг - 2018» права власності на спірне майно дає підстави вважати, що це майно без згоди ОСОБА_1 може бути відчужено на користь третіх осіб, а відповідачем вчиняються дії щодо здійснення господарської діяльності, що у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши зазначену заяву, Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 137 ГПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина одинадцята статті 137 ГПК).

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. Із цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання заявником доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Крім цього заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК). Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, які не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Обґрунтовуючи наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, заявник не надає належних доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на розпорядження спірним майном, а доводи позивача щодо можливості відчуження відповідачем спірного майна ґрунтуються на припущеннях.

Саме по собі посилання на вчинення відповідачем дій, що перешкоджають господарській діяльності заявника, не є достатньою підставою для задоволення поданої у цій справі заяви про забезпечення позову, а долучені до заяви фотокопії не можуть бути визнані Судом належними доказами наявності фактичних обставин, з якими скаржник пов`язує застосування заходів забезпечення позову.

Клопотання про заборону вчинення будь-яких дій щодо спірного майна, про що просить позивач, носить неконкретизований характер і суперечить правилам, установленим пунктом 2 частини першої статті 137 ГПК.

При обранні заходів забезпечення позову заявник не врахував правила, установлені частиною одинадцятою статті 137 ГПК.

Суд враховує також обставину, що заявник просить Суд забезпечити позов шляхом вжиття обмежувальних заходів щодо усього майна (нежитлових приміщень загальною площею 1564 кв. м за адресою АДРЕСА_1 ), яке належить ТОВ «Рейтинг - 2018», тоді як позивач вважає себе власником новоствореного майна - збудованих торговельних павільйонів № НОМЕР_1 площею 7,60 кв. м та №41 площею 16,20 кв. м.

Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 136-140, 144, 234 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №926/5054/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: В. А. Зуєв

О. В. Случ