ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2023м. ДніпроСправа № 904/4966/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (м. Запоріжжя)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Дніпро)

про стягнення шкоди, завданої недостачею вантажу, у розмірі 45 784 грн. 00 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) шкоду, завдану недостачею ватажу, у розмірі 45 784 грн. 00 коп.

Ціна позову складається з суми основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- 28.12.2021 між ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" та ПрАТ "Южкокс" було укладено договір № 12-37/21, за умовами пункту 1.1. якого ПрАТ "Южкокс" зобов`язалося передати, а ПАТ "Запоріжсталь" прийняти на оплатити коксову продукцію (ресурс);

- відповідно до Специфікації № 8 від 01.08.2022 до договору № 12-37/21 від 28.12.2011 ПрАТ "Южкокс" зобов`язалось поставити ПАТ "Запоріжсталь" 27 000 тон коксу доменного класу крупності 25 мм і більше, марка КДУ-3;

- на виконання умов договору та специфікації № 8, ПрАТ "Южкокс" зі станції Запоріжжя-Каменське Придніпровської залізниці за залізничною накладною № 45853678 у вагонах №№ 55923122, 63360846, 62943915, відправило вантаж - "кокс доменний" на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці на адресу вантажоодержувача ПАТ "Запоріжсталь";

- 30.08.2022 вказані вагони прибули на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці. Після прибуття вагонів на станцію призначення було виявлено, що маркування вантажу порушено, а також наявні виїмки;

- 03.09.2022 була проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу зі зважуванням вагонів на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №4226190, прийнятих до обліку Запорізькою дирекцією залізничних перевезень, № 099, огляд-перевірка 09.06.2022. За фактом зважування 03.09.2022 було складено комерційні акти №№ 460005/575, 460005/576, 460005/577. Згідно з відомостями, зазначеними в комерційних актах, у вантажі було порушене маркування, містяться виїмки та була виявлена недостача;

- згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною у пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі становить 2% маси, зазначеної у перевізному документів;

- у даному випадку комерційними актами № 460005/575, № 460005/576 та № 460005/577 від 03.09.2022 зафіксовано недостачу вантажу "Кокс доменний", що перевозився за залізничною накладною № 45853678 у вагонах № 55923122, № 63360846 та № 62943915, загальною вартістю 45 784 грн. 00 коп.;

- оскільки спірні вагони були прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, згідно з вимогами пункту 110 Статуту залізниць України, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоотримувачу покладається на залізницю, тобто на відповідача;

- таким чином, перевізником - відповідачем не було виконано належним чином обов`язку із забезпечення схоронності переданого йому до перевезення вантажу, внаслідок чого позивачу, як вантажоодержувачу, була завдана фактична шкода - збитки у розмірі 45 784 грн. 00 коп., які повністю доведені та підлягають стягненню з перевізника - відповідача.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 18.09.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою (фізичною особою - підприємцем) документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою (фізичною особою - підприємцем) для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 49602, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108, на яку і була направлена кореспонденція господарського суду для відповідача (а.с.42).

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 6 статті 242 цього Кодексу днем вручення судового рішення є, окрім іншого, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідач обізнаний про розгляд даної справи судом, оскільки ухвалу суду від 18.09.2023 отримав 22.09.2023, що вбачається з поштового повідомлення (а.с.48), отже завчасно.

Так, ухвалою суду від 18.09.2023, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Враховуючи дату отримання ухвали суду - 22.09.2023, відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк по 09.10.2022 включно.

Слід наголосити, що у зв`язку з запровадженням на території України з 24.02.2022 (в період строку для надання відзиву на позовну заяву) воєнного стану, господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості сторонам, зокрема відповідачу, реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та висловлення своєї правової позиції щодо позовних вимог позивача. У даному випадку додатково надані два тижні господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у Дніпропетровській області (місцезнаходження відповідача та суду), а отже, вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи за наявними матеріалами.

Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій внесено не внесено.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідача було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачем зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із частинами 2, 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Слід відзначити, що розгляд даної справи по суті розпочався 18.10.2023, а строк розгляду даної справи закінчується 17.11.2023, отже у даному випадку судому було надано сторонам достатній строк для висловлення їх правових позицій та подання доказів по справі.

Відповідно до частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: обставини укладання договору перевезення вантажу залізничним транспортом; факт надання послуг; наявність перевізних документів - залізничних накладних; наявність або відсутність факту недостачі, правомірність здійснення розрахунку заявленої до стягнення суми недостачі.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 28.12.2021 між Приватним акціонерним товариством "Южкокс" (далі - постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (далі покупець, позивач) було укладено договір № 12-37/21 (далі договір, а.с.11-15), відповідно до умов пункту 1.1. якого ПРАТ "Южкокс" зобов`язалось передати, а ПАТ "Запоріжсталь" прийняти та оплатити коксову продукцію (надалі - Ресурс), на умовах, викладених у договорі.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що кількість, найменування та асортимент Ресурсу, що постачається за договором, зазначається сторонами в додатках до договору (Специфікаціях).

Відповідно до умов пунктів 3.1., 3.2. договору постачальник зобов`язується поставити Ресурси на умовах постачання, вказаних в Специфікаціях відповідно до міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" в редакції 2010 року. Терміни постачання ресурсів вказуються в Специфікаціях.

Відповідно до пункту 4.1. договору постачання Ресурсів здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов постачання, вказані в Специфікаціях і включають усі податки, збори і інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з постачанням Ресурсів.

Пунктами 5.1. 5.3. договору встановлено, що оплата покупцем Ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в договорі. У зв`язку з тим, що здійснення постачань Ресурсів має ритмічний і безперервний характер при постійних зв`язках з покупцем, сторони прийшли до угоди про встановлення наступної періодичності плати за поставлені Ресурси:

- впродовж терміну, вказаного в специфікації;

- не пізніше за останній день місяця. Загальна сума договору складає сума вартісних показників Ресурсів, вказаних в усіх Специфікаціях, по яких поставляються Ресурси.

Згідно з пунктом 6.1. договору покупець здійснює приймання Ресурсів за якістю відповідно до СОУ МПП 75.160-323:2010, на підставі показників, вказаних в сертифікаті (посвідченні) якості, виданим постачальником. Покупець має право приймати за якістю як партію Ресурсів, так і частину партії.

У пункті 6.5. договору сторони передбачили, що покупець робить приймання Ресурсів по кількості - на підставі даних, вказаних в залізничних накладних. Приймання по кількості може робитися покупцем будь-яким з нижче приведених способів по його вибору, зокрема, відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженою постановою Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 зі змінами і доповненнями. У разі виявлення недостачі виклик представника постачальника обов`язковий. Кількість Ресурсів (вага нетто), що поступили, визначається шляхом вирахування з ваги брутто кожного вагону (або групи вагонів по одній залізничній накладній), визначеного на залізничних вагах, ваги тари вагону (або групи вагонів по одній залізничній накладній), визначеного таким же способом, як і у постачальника згідно відмітки в залізничній накладній, визначеного таким же способом, як і у постачальника згідно відмітки в залізничній накладній. Суха маса партії коксу у покупця визначається на підставі результатів провішування з урахуванням долі загальної вологи, визначеної у вантажовідправника і вказаної в сертифікаті якості постачальника. У випадку, якщо вага нетто Ресурсів, визначена при переважуванні на станції призначення, відрізняється від ваги нетто згідно провізних документів не більше ніж на 2,0 відсотки (значення погрішності вагів 0,6 % та спад/приріст 1,4 %), то покупець оприбутковує вантаж за документами (залізничній накладній) постачальника. В усьому іншому, що не передбачено в справжньому пункті, приймання поставлених Ресурсів по кількості здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженою постановою Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6 зі змінами і доповненнями.

У пункті 10.2. договору сторони погодили, що договір набирає чинності з 01.01.2022 та діє до 31.12.2023.

У матеріалах справи наявна специфікація № 8 від 01.08.2022, в якій сторони узгодили, що ПАТ "Южкокс" зобов`язується поставити ПАТ "Запоріжсталь" 27 000 тон коксу доменного класу крупності 25 мм і більше марка КДУ-3 за ціною 15 870 грн. 77 коп. (без урахування ПДВ) за тону, на загальну суму 514 212 948 грн. 00 коп. з ПДВ (а.с.16).

У Специфікації № 8 від 01.08.2022 сторони погодили також наступне:

- пакування здійснюється навалом; допустиме відхилення поставки Ресурсів +/-10%;

- термін поставки: серпень 2022 року.

- умови поставки: FCA ст. Запоріжжя - Кам`янське Придніпровської з.д. (ІНКОТЕРМС 2010).

- умови оплати покупцем вартості Ресурсів: подальша оплата в національній валюті України (гривні) на банківський рахунок постачальника протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки Ресурсів, на підставі рахунку-фактури, наданого постачальником.

На виконання умов договору та Специфікації № 8 від 01.08.2022, зі станції Запоріжжя-Кам`янське Придніпровської залізниці ПРАТ "Южкокс" здійснило відправлення вагонів №№55923122, 63360846, 62943915, навантажених коксом доменним, згідно з залізничною накладною № 45853678 на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, одержувачем за якою є Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (покупець за вказаним вище договором) (а.с.17).

Отже, відповідно до вказаної накладної залізниця зобов`язалась доставити вантаж на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці; одержувач - Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (позивач).

Відповідно до положень статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі, невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Так, на станції призначення - Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці за результатами проведеної на підставі статті 24 Статуту залізниць України перевірки маси вантажу у вагонах №№ 55923122, 63360846, 62943915, який перевозився за накладною №45853678, за результатами контрольного переважування встановлена недостача вантажу, про що складені:

1) Комерційний акт № 460005/575 від 03.09.2022 (а.с. 22-23), в якому в розділі "Д" зазначено, що на підставі акту загальної форми № 50681 від 30.08.2022 станції Запоріжжя Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибувшого груповою відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту, інженером ОСОБА_1 , прийомоздавальником заводу ОСОБА_2 , слідчим Заводського ВП Моісєєвим В.М. у присутності заступника начальника станції Тетері О.М., зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 4226190, прийнятих до обліку Запорізькою дирекцією залізничних перевезень під № 099, огляд - перевірка 09.06.2022. За документом значиться 43 напіввагони загальною вагою 1 803 300 кг, у вагоні № 55923122 значиться тара 24 250/24 250 кг, нетто 39 700 кг. Фактично виявилось брутто 62 950 кг, тара перевірена 24 250 кг, нетто 38 700 кг, що менше документу на 1 000 кг. У комерційному відношенні навантаження шапкою, вище рівня бортів 30 см. Вантаж промаркований у формі усіченої призми, що відповідає перевізному документу. Над 1-ми люками порушене маркування, виїмка довжиною 130 см, шириною 280 см, глибиною 30-50 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люки зачинені, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися. Начальник вантажного району за штатним розкладом відсутній.

2) Комерційний акт № 460005/576 від 03.09.2022 (а.с. 24-25), в якому в розділі "Д" зазначено, що на підставі акту загальної форми № 50682 від 30.08.2022 станції Запоріжжя Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибувшого груповою відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту, інженером ОСОБА_1 , прийомоздавальником заводу Шепеловою В.В., слідчим Заводського ВП Моісєєвим В.М. у присутності заступника начальника станції Тетері О.М., зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 4226190, прийнятих до обліку Запорізькою дирекцією залізничних перевезень під № 099, огляд - перевірка 09.06.2022. За документом значиться 43 напіввагони загальною вагою 1 803 300 кг, у вагоні № 63360846 значиться тара 23 750 кг, нетто 38 950 кг. Фактично виявилось брутто 60 450 кг, тара з документа 23 750 кг, нетто 36 700 кг, що менше документу на 2 250 кг. У комерційному відношенні навантаження шапкою, вище рівня бортів 30 см. Вантаж промаркований у формі усіченої призми, що відповідає перевізному документу. Над 1-ми люками порушене маркування, виїмка довжиною 150 см, шириною 280 см, глибиною 30-60 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люки зачинені, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися. Начальник вантажного району за штатним розкладом відсутній.

3) Комерційний акт № 460005/577 від 03.09.2022 (а.с. 26-27), в якому в розділі "Д" зазначено, що на підставі акту загальної форми № 50683 від 30.08.2022 станції Запоріжжя Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, прибувшого груповою відправкою, вказаною на лицьовій стороні цього акту, інженером Майстренко К.Д., прийомоздавальником заводу Шепеловою В.В., слідчим Заводського ВП Моісєєвим В.М. у присутності заступника начальника станції Тетері О.М., зі зважуванням вагону на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача № 4226190, прийнятих до обліку Запорізькою дирекцією залізничних перевезень під № 099, огляд - перевірка 09.06.2022. За документом значиться 43 напіввагони загальною вагою 1 803 300 кг, у вагоні № 62943915 значиться тара 22 900 кг, нетто 41 150 кг. Фактично виявилось брутто 62 500 кг, тара з документа 22 900 кг, нетто 39 600 кг, що менше документу на 1 550 кг. У комерційному відношенні навантаження шапкою, вище рівня бортів 30 см. Вантаж промаркований у формі усіченої призми, що відповідає перевізному документу. Ліворуч над 1-2 люками порушене маркування, виїмка довжиною 200 см, шириною 80 см, глибиною 20 см. Над 5-7-ми люками довжиною 450 см, шириною 80-120 см, глибиною 20 см. Відсутній вантаж у вагоні поміститися міг. В технічному відношенні вагон справний, двері цільнометалеві, люки зачинені, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінилися. Начальник вантажного району за штатним розкладом відсутній.

Суд відзначає, що вина відповідача у виникненні вказаної вище недостачі вантажу підтверджується даними, зафіксованими в Комерційних актах № 460005/575, № 460005/576 та № 460005/577 від 03.09.2022, в яких містяться факти, що свідчать про несхоронне перевезення ввіреного залізниці вантажу (порушення маркування, виїмки). Більше того, у кожному з вказаних вище актах зазначено, що просипу вантажу немає.

При цьому, як вбачається із залізничної накладної № 45853678 завантаження у вагони №№55923122, 63360846, 62943915 було здійснено вантажовідправником - Приватним акціонерним товариством "Южкокс" (28 графа накладної, а.с. 17).

Слід відзначити, що жодних письмових зауважень, щодо непридатності для перевезення вантажу навалом у вагонах №№ 55923122, 63360846, 62943915 в комерційному відношенні працівниками залізниці зроблено не було.

Даний факт свідчить про те, що ПрАТ "Южкокс" підготував вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування, про що і зазначено у графі 20 залізничної накладної №45853678 - вантаж розміщено й закріплено згідно з пунктом 3.1 глави 14 Додатка 3 до СМГС.

Після завантаження товару та виставляння завантажених вагонів для відправлення, зазначені у спірній накладній вагони, були перевірені працівниками залізниці в комерційному та технічному відношенні. Залізниця, оглянувши подані до перевезення вагони за спірною залізничною накладною № 45853678, прийняла їх до перевезення, проставивши календарний штемпель станції Запоріжжя-Ліве в оформленій накладній. Жодних актів загальної форми ГУ-23 щодо комерційної або технічної несправностей на момент відправлення товару залізницею складено не було, що свідчить про відсутність зауважень до комерційного і технічного стану вагонів.

Залізниця після проставлення відповідної відмітки в спірній залізничній накладній, взяла на себе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а також підтвердила, що саме вона несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу.

Таким чином, господарський суд відзначає, що матеріалами справи не підтверджено, що завантаження спірного вантажу здійснювалось ПрАТ "Южкокс" у комерційно несправні вагони №№ 55923122, 63360846, 62943915, що свідчить про наявність вини відповідача у виникненні недостачі вантажу.

З приводу визначення вартості недостачі вантажу, а також правомірності здійсненого позивачем розрахунку суд зазначає наступне.

У Специфікації № 8 від 01.08.2022 сторони узгодили, що ПАТ "Южкокс" зобов`язується поставити ПАТ "Запоріжсталь" 27 000 тон коксу доменного класу крупності 25 мм і більше марка КДУ-3 за ціною 15 870 грн. 77 коп. (без урахування ПДВ) за тону, на загальну суму 514 212 948 грн. 00 коп. з ПДВ (а.с.17).

У Специфікації № 8 від 01.08.2022 сторони погодили також наступне:

- пакування здійснюється навалом; допустиме відхилення поставки Ресурсів +/-10%;

- термін поставки: серпень 2022 року.

- умови поставки: FCA ст. Запоріжжя - Кам`янське Придніпровської з.д. (ІНКОТЕРМС 2010).

- умови оплати покупцем вартості Ресурсів: подальша оплата в національній валюті України (гривні) на банківський рахунок постачальника протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки Ресурсів, на підставі рахунку-фактури, наданого постачальником.

У відповідності до умов договору, продавцем було виставлено позивачу рахунок-фактуру № 94642069 від 29.08.2022.2022 на оплату поставленого товару на загальну суму 39 730 358 грн. 72 коп. з ПДВ, відповідно до якого вартість 1 тони товару складає 15 870 грн. 77 коп. (без ПДВ).

При цьому, товар був прийнятий покупцем (позивачем), що підтверджується актом приймання-передачі № 94642069 від 29.08.2022 (а.с.28-29).

Позивач розрахував вартість нестачі вантажу та просить стягнути її з відповідача, мотивуючи це тим, що оскільки вагони №№ 55923122, 63360846, 62943915 з вантажем були прийняті залізницею до перевезення без зауважень до відправника, вантаж прибув у технічно справних вагонах, враховуючи дані, наведені в Комерційних актах № 460005/575, №460005/576 та № 460005/577 від 03.09.2022 відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу у спірних правовідносинах в силу статті 110 Статуту залізниць покладається на залізницю.

Позивач вважає, що недостача вантажу виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить суд стягнути з відповідача вартість недостачі вантажу із вирахуванням норми природної втрати в сумі 45 784 грн. 00 коп., що і є причиною спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку.

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість;

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірний вагон з горішком коксовим був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень статті 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, - для мінерального палива.

Отже, відповідальна недостача коксу доменного у вагонах №№ 55923122, 63360846, 62943915 під час перевезення всього становить 4 823 кг, а саме:

- у вагоні № 55923122 - 206 кг (1 000 кг - 794 кг) на суму 3 923 грн. 25 коп.;

- у вагоні № 63360846 - 1 471 кг (2 250 кг - 779 кг) на суму 28 015 грн. 08 коп.;

- у вагоні № 62943915 - 727 кг (1 550 кг - 823 кг) на суму 13 845 грн. 66 коп.

Таким чином, перевізником - відповідачем не було виконано належним чином обов`язку із забезпечення схоронності переданого йому до перевезення вантажу, внаслідок чого позивачу, як вантажоодержувачу, була завдана шкода у загальному розмірі 45 783 грн. 99 коп.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного, відповідальність за вагову недостачу коксу доменного слід покласти на відповідача.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Накладна, вантажна, багажна і вантажобагажна квитанції та комерційний акт подаються лише в оригіналі.

У відповідності до статті 129 Статуту залізниць України обставини, засвідчені комерційним актом, є підставою для матеріальної відповідальності залізниці.

При цьому, суд відзначає, що під час перевірки здійсненого позивачем у позовній заяві розрахунку заявленої до стягнення суми шкоди (а.с.2), судом виявлено, що вартість відповідальної недостачі у кожному зі спірних вагонів розрахована позивачем вірно, а саме:

- у вагоні № 55923122 - 3 923 грн. 25 коп.;

- у вагоні № 63360846 - 28 015 грн. 08 коп.;

- у вагоні № 62943915 - 13 845 грн. 66 коп., однак загальна сума шкоди позивачем розрахована арифметично невірно, оскільки, фактично, складає 45 783 грн. 99 коп., а не 45 784 грн. 00 коп., як визначив позивач.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення шкоди, завданої недостачею вантажу, у розмірі 45 784 грн. 00 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, будинок 72; ідентифікаційний код 00191230) - 45 783 грн. 99 коп. - вартості нестачі вантажу та 2 684 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 24.10.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко