ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2023 р. Cправа № 902/718/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Данелюк Х.О.,

представника позивача - Чередніченка М.М.,

у відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (пр. Павла Тичини, 1-В, м. Київ, 02152)

до: Фермерського господарства "Надбужанське-С" (село Стрільчинці, Вінницький район, Вінницька область, 22843)

про стягнення 972 400,84 грн та звернення стягнення на предмет застави,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" подано позов до Фермерського господарства "Надбужанське-С" про стягнення 972 400,84 грн та звернення стягнення на предмет застави - автомобіль.

В обґрунтування заявленого позову позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором №50019680 від 14.07.2021 в частині своєчасного внесення чергових платежів, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" заявлено до стягнення з Фермерського господарства "Надбужанське-С" 972 400,84 грн заборгованості, а також заявлено вимогу про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль VW Touareg Elegance 3.0 V6 TDI, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , 2021 року, реєстраційний номер НОМЕР_3 , шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою суду від 05.06.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/718/23 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.07.2023.

Під час підготовчого провадження у справі, строк якого ухвалою від 27.07.2023 продовжено на 30 днів з власної ініціативи суду на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України, учасникам справи забезпечено право на реалізацію прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, на подання заяв по суті спору.

Разом з тим у встановлений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

Виконавши завдання підготовчого провадження, позаяк учасникам справи надано достатньо часу для вчинення процесуальних дій, судом закрито таку стадію судового процесу та призначено справу до розгляду по суті на 17.10.2023, про що постановлено відповідну ухвалу від 07.09.2023 у протокольній формі.

Слід зазначити, що на підставі відповідних клопотань представників сторін, ухвалами від 27.07.2023 та від 05.09.2023 їм забезпечено участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

На визначений час у судове засідання 17.10.2023 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції), представник відповідача правом участі у судовому засіданні не скористався. Останній про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у судовому засіданні 07.09.2023, що підтверджується протоколом та технічним записом такого засідання.

Поряд з цим до судового засідання 17.10.2023 на адресу електронної пошти суду надійшла заява від імені представника Фермерського господарства "Надбужанське-С" Линника Р.В. про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю останнього у проведенні невідкладної слідчої (розшукової) дії - обшуку.

Дослідивши вказане клопотання, суд дійшов висновку про його повернення заявнику без розгляду в порядку ч. 4 ст. 170 ГПК України, позаяк матеріали справи не містять доказів повноважень Линника Р.В. на представництво інтересів відповідача, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

Представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі з підстав та обставин викладених у позовній заяві.

Як уже зазначалося відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло, однак представник Фермерського господарства "Надбужанське-С" був присутній у судовому засіданні 07.09.2023.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

14.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (Компанія, позивач) та Фермерським господарством "Надбужанське-С" (Позичальник, відповідач) було укладено Кредитний договір № 50019680 (Кредитний договір), невід`ємними додатками до якого є: Загальні умови кредитування та Графік погашення кредиту.

Відповідно до п. 1.1. Загальних умов позивач зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі, визначений у Кредитному договорі.

За умовами Кредитного договору, які містяться в розділі «Основні умови фінансової операції - Кредиту», позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 1 392 419 грн. Цільове призначення кредиту: на придбання автомобіля марки VW, модель VW Touareg Elegance 3.0 V6 TDI, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2967 куб.см, рік випуску 2021. Окрім того, позивач узгодив з відповідачем у Кредитному договорі видачу суми додаткового кредиту у розмірі 274 505, 46 грн.

Строк кредиту: 24 місяці.

Згідно із п. 2.1. Загальних умов за використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування Позичальник, сплачує Компанії проценти за процентною ставкою, визначеною у Кредитному договорі. Процентна ставка може бути фіксованою або змінюваною.

Зазначену процентну ставку за умовами Кредитного договору сторони визначили на рівні:

- 4,99 % річних - застосовується для розрахунку з 1-го по 24 щомісячний платіж, фіксована ставка;

- 11,99 % річних - застосовується для розрахунку починаючи з 25-го щомісячного платежу, змінювана ставка відповідно до п. 2.2. Загальних умов кредитування.

В свою чергу, термін кредитування (строк повернення кредиту), відповідно до п. 1.4.1. Загальних умов, погоджений сторонами у Графіку погашення кредиту, яким передбачено повернення кредиту частинами щомісячно на відповідну дату (15 число кожного місяця, починаючи з 15.08.2021 по 15.07.2023).

Позичальник згідно із п. 1.2. Загальних умов зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Компанії кредит та додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредитами та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

Згідно з умовами Кредитного договору виконання зобов`язання Позичальника за цим Кредитним договором забезпечується заставою майна, зокрема: Позичальник з метою забезпечення виконання зобов`язань заставляє майно, а саме автомобіль з наступними характеристиками: VW Touareg Elegance 3.0 V6 TDI, номер кузова № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2967 куб.см, колір чорний перламутр Deep Black, рік виробництва 2021, вартість 1 989 170,00 грн.

За змістом розділу 12 Загальних умов Кредитного договору додатковий кредит надається Компанією Позичальнику шляхом перерахування Компанією на користь страхової компанії, зазначеної у Кредитному договорі або іншому документі, грошових коштів за страхові премії відповідно до Договору страхування, що підлягають сплаті Компанією рівними місячними платежами.

Відповідно до п. 12.5. Загальних умов Кредитного договору Позичальник доручає Компанії перераховувати страхові премії на користь страхової компанії рівними місячними платежами.

Підпунктом 3.2.1. п. 3.2. Загальних умов передбачено право ТОВ "Порше Мобіліті" достроково вимагати повернення кредиту у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або плати за користування кредитом на строк більше ніж 1 (один) календарний місяць.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків з оплати чергових платежів з повернення кредиту, позивач звернувся до відповідача із вимогою (вих. №50019680 від 22.07.2022) про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за Кредитним договором, що разом становила 1 107 080,50 грн. Вказана вимога була направлена 01 серпня 2022 року.

Крім того, зазначеною вимогою відповідач був повідомлений, що до моменту повного виконання зобов`язань за Кредитним договором йому щомісяця будуть нараховуватись відсотки за користування неповернутою сумою кредиту.

Відповідач, в свою чергу, здійснив частковий розрахунок за Кредитним договором, внаслідок чого відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості розмір боргу за періодичними платежами зменшився до 234 709,84 грн.

Пунктом 3.3. Загальних умов встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути Компанії у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення Позичальником розраховується Компанією і вказується у повідомленні Компанії, яке направляється у спосіб, що дає змогу встановити дату направлення) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних осіб) та протягом 5 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу Позичальником (для фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб).

Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за Кредитним договором та згідно розрахунку заборгованості станом на 19.05.2023 за Фермерським господарством "Надбужанське-С" рахується заборгованість в розмірі 972 400,84 грн, що слугувало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" із відповідним позовом до суду.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Судом встановлено, що відповідно до умов Кредитного договору, які містяться в розділі «Основні умови фінансової операції - Кредиту», позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 1 392 419 грн. Цільове призначення кредиту: на придбання автомобіля марки VW, модель VW Touareg Elegance 3.0 V6 TDI, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2967 куб.см, рік випуску 2021.

Крім того, позивач надав, а відповідач отримав додатковий кредит в межах погодженого розміру 274 505,46 грн на сплату страхових платежів згідно розділу 12 Загальних умов Кредитного договору.

Термін кредитування (строк повернення кредиту), відповідно до п. 1.4.1. Загальних умов, погоджений сторонами в Графіку погашення кредиту, яким передбачено повернення кредиту частками щомісячно на відповідну дату (15 число кожного місяця, починаючи з 15.08.2021 по 15.07.2023).

Позичальник згідно із п. 1.2. Загальних умов зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит та додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за користування кредитами та інші платежі відповідно до умов Кредитного договору.

За використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування позичальник згідно із п. 2.1. Загальних умов сплачує позивачу проценти за процентною ставкою, визначеною у Кредитному договорі. Зазначену процентну ставку за умовами Кредитного договору Сторони визначили на рівні на рівні:

- 4,99 % річних - застосовується для розрахунку з 1-го по 24 щомісячний платіж, фіксована ставка;

- 11,99 % річних - застосовується для розрахунку починаючи з 25-го щомісячного платежу, змінювана ставка відповідно до п. 2.2. Загальних умов кредитування.

Підпунктом 3.2.1. п. 3.2. Загальних умов передбачено право ТОВ "Порше Мобіліті" достроково вимагати повернення кредиту у випадку порушення відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) або плати за користування кредитом на строк більше ніж 1 календарний місяць.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконання відповідачем взятих зобов`язань, позивач звернувся із вимогою (вих. №50019680 від 22.07.2022) про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за Кредитним договором, що разом становила 1 107 080,50 грн.

Станом на день формування вимоги, залишок невиплаченої суми кредиту становив 737 691 грн, заборгованість з несплачених чергових платежів склала 369 389,5 грн.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що незважаючи на погоджені сторонами умови, починаючи з травня 2022 відповідач перестав виконувати свої зобов`язання за Кредитним договором щодо сплати щомісячних платежів, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

Позивач у поданому розрахунку висвітлює заборгованість за періодичними платежами станом на 19.05.2023 в сумі 234 709,84 грн, при цьому заборгованість з невиплаченої суми кредиту становить 737 691 грн.

За наявними матеріалами справи судом встановлено, що заборгованість відповідача зі сплати періодичних платежів підтверджується рахунками за період з травня 2022 року по березень 2023 року та складається з:

- платежу за травень 2022 року (рахунок-фактура № 59201-00495269 від 02.05.2022 на суму 71723,64 грн, з яких: погашення суми кредиту - 56 459,39 грн, проценти за користування кредитом - 3 778,96 грн, погашення суми додаткового кредиту - 11 437,73 грн, проценти за користування додатковим кредитом - 47,56 грн);

- платежу за червень 2022 року (рахунок-фактура № 59201-00496689 від 01.06.2022 на суму 72 052,98 грн, з яких: погашення суми кредиту - 57 023,51 грн, проценти за користування кредитом - 3 544,18 грн; погашення суми додаткового кредиту - 11 437,73 грн; проценти за користування додатковим кредитом 47,56 грн);

- платежу за липень 2022 року (рахунок-фактура № 59201-00498261 від 01.07.2022 на суму 72 385,62 грн, з яких: погашення суми кредиту 57 593,27 грн, проценти за користування кредитом - 3 307,06 грн; погашення додаткового кредиту- 11 437,73 грн; проценти за користування додатковим кредитом 47,56 грн);

- платежу за серпень 2022 року (рахунок-фактура № 59201-00499713 від 01.08.2022 на суму 3 067,57 грн зі сплати процентів за користування кредитом);

- відшкодування страхових платежів згідно п. 5.6. Загальних умов кредитування (рахунок-фактура №00500358 від 19.08.2022 на суму 13719,78 грн);

- платежу за вересень 2022 року (рахунок-фактура № 59201-00501279 від 01.09.2022 на суму 3 067,57 грн зі сплати процентів за користування кредитом);

- платежу за жовтень 2022 року (рахунок-фактура № 59201-00502545 від 03.10.2022 на суму 3 067,57 грн зі сплати процентів за користування кредитом);

- платежу за листопад 2022 року (рахунок-фактура № 59201-00503649 від 01.11.2022 на суму 3 067,57 грн зі сплати процентів за користування кредитом);

- платежу за грудень 2022 року (рахунок-фактура № 59201-00504784 від 01.12.2022 на суму 3 067,57 грн зі сплати процентів за користування кредитом);

- платежу за січень 2023 року (рахунок-фактура № 59201-00505779 від 02.01.2023 на суму 3 067,57 грн зі сплати процентів за користування кредитом);

- платежу за лютий 2023 року (рахунок-фактура № 59201-00506696 від 02.02.2023 на суму 3 067,57 грн зі сплати процентів за користування кредитом);

- платежу за березень 2023 року (рахунок-фактура № 59201-00507607 від 01.03.2023 на суму 3 067,57 грн зі сплати процентів за користування кредитом).

Водночас у поданому позивачем розрахунку заборгованості відображено, що платіж за травень частково погашено на суму 19 712,74 грн, тому несплаченою є сума 52 010,9 грн.

Суд враховує, що згідно із п. 10.7 Загальних умов кредитування у випадку невиконання Позичальником вимоги про дострокове повернення Кредиту та Додаткового кредиту (в строки та порядку, визначених у такій вимозі), що було направлено Позичальнику відповідно до пп. 3.2 і 3.3 цих Загальних умов, Позичальник зобов`язаний також сплатити на користь Компанії проценти від загальної простроченої суми Кредиту за весь час прострочення до дати повного виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором. Розмір таких процентів відповідає розміру річних процентів, передбачених Кредитним договором, чинних на дату направлення вимоги про дострокове повернення Кредиту та Додаткового кредиту та розраховується щомісячно.

Як було встановлено судом вище, 01 серпня 2022 року ТОВ "Порше Мобіліті" направило на адресу відповідача вимогу (вих. №50019680 від 22.07.2022) про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за Кредитним договором.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Сторони у Кредитному договорі окремо не визначили його строк, проте погодили строк кредитування (графік погашення кредиту з розстроченням платежу), термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання.

Позивач, у свою чергу, скористався передбаченим ч. 2 статті 1050 Цивільного кодексу України правом та направив 01 серпня 2022 року відповідачу вимогу за (вих. №50019680 від 22.07.2022) про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості за Кредитним договором.

Матеріали справи не містять доказів щодо отримання відповідачем вказаної вимоги, однак за приписами п. 3.3. Загальних умов кредитування обов`язок відповідача достроково повернути кредит та сплатити заборгованість виникає за спливом п`яти днів з дати відправлення вимоги, тобто терміном повернення кредиту необхідно вважати 06 серпня 2022 року (перебіг строку починається з наступного дня) та з 07 серпня 2022 року таке зобов`язання є простроченим.

Направивши на адресу відповідача вимогу про дострокове виконання зобов`язань, ТОВ "Порше Мобіліті" змінило передбачені Кредитним договором умови виконання основного зобов`язання щодо періодичності платежів та відповідно, терміни повернення кредиту.

Згідно з приписами статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 по справі №444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, так як в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такої ж позиції притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16.

У частині третій статті 6 ЦК України зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Тобто частина третя статті 6 ЦК України не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону.

У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх.

Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 постанови ВП ВС від 05.04.2023 у справі №910/4518/16).

Таким чином, суд зазначає, що з 06 серпня 2022 року ТОВ "Порше Мобіліті" втратило можливість нарахування та стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, нарахованих на підставі п. 10.7 Загальних умов кредитування.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення нарахованих відсотків за користування неповернутою сумою кредиту з серпня 2022 року по березень 2023 року в загальному розмірі 24 540,56 грн.

Решта суми заборгованості підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовано, тому суд приходить до висновку про задоволення позову щодо стягнення кредитної заборгованості в сумі 947 860,28 грн, та у задоволенні таких вимог на суму 24 540,56 грн слід відмовити як заявлених безпідставно.

Щодо вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави - автомобіль VW Touareg Elegance 3.0 V6 TDI, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , 2021 року, реєстраційний номер НОМЕР_3 , шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", суд зазначає таке.

Судом встановлено, що згідно з умовами Кредитного договору виконання зобов`язання Позичальника за цим Кредитним договором забезпечується заставою майна, зокрема: Позичальник з метою забезпечення виконання зобов`язань заставляє майно, а саме автомобіль з наступними характеристиками: VW Touareg Elegance 3.0 V6 TDI, номер кузова № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 2967 куб.см, колір чорний перламутр Deep Black, рік виробництва 2021, вартість 1 989 170,00 грн.

Відповідно положень ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Приписам вказаної статті кореспондуються норми ст. 19 Закону України "Про заставу", відповідно до якої за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу" в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно із частиною першою статті 576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Статтею 2 Закону України "Про заставу" визначаються основні положення про заставу. Відносини застави, не передбачені цим Законом, регулюються іншими актами законодавства України.

Згідно з положеннями ст. 20 Закону України "Про заставу" визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором; якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відповідно до положень статті 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов`язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

У постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 910/17648/18 визначено, що зазначена відповідальність заставодавців не обмежена саме вартістю предмета застави, визначеною сторонами у відповідних договорах застави, адже початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів відповідно до вимог ч. 2 ст. 591 Цивільного кодексу України визначається в порядку, встановленому договором або законом, зокрема, може бути визначена в рішенні суду (тобто обов`язкове визначення вартості не передбачається у рішенні суду).

Згідно із частиною 1 статті 21 Закону України "Про заставу" реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором, а державних підприємств та відкритих акціонерних товариств, створених у процесі корпоратизації, всі акції яких перебувають у державній власності, - виключно з аукціонів (публічних торгів).

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів виконання Фермерського господарства "Надбужанське-С" зобов`язань за Кредитним договором, то в силу приписів ст. 589 Цивільного кодексу України, ст. 20 Закону України "Про заставу", ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у позивача виникло право задовольнити свої вимоги за рахунок переданого в заставу майна шляхом звернення стягнення.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Згідно із ст. 26 Закону України "Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, або цінні папери; 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Так, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається, в тому числі, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження зокрема шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Частиною першою статті 591 ЦК України встановлено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Частиною другою цієї ж статті визначено, що початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом. Якщо звернення стягнення здійснюється за рішенням суду, суд у своєму рішенні може визначити початкову ціну предмета застави.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачем зобов`язань за Кредитним договором №50019680 від 14.07.2021 та встановлене в кредитному договорі право заставодавця звернути стягнення на предмет застави, суд дійшов висновку, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. При цьому така вимога підлягає коригуванню в частині зазначення наявної у відповідача станом на 19.05.2023 заборгованості, враховуючи безпідставність стягнення 24 540,56 грн відсотків за користування неповернутою сумою кредиту.

Статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно із ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду відзиву, доказів в спростування позовних вимог чи доказів погашення заборгованості.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з урахуванням мотивів щодо безпідставного нарахування відсотків за користування неповернутою сумою кредиту з серпня 2022 року по березень 2023 року в загальному розмірі 24 540,56 грн.

Визначаючись щодо витрат позивача на судовий збір за подання позовної заяви, суд враховує правову позицію, викладену у постанові ВП ВС від 26.02.2019 у справі №907/9/17 та постановах ВС від 07.08.2019 у справі №907/628/17, від 14.05.2019 у справі №904/592/18 та від 11.06.2020 у справі №917/1368/17, що позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Отже, при зверненні із позовом у цій справі Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" заявлено дві вимоги майнового характеру, кожна з яких вартістю 972 400,84 грн (оскільки судовий збір за вимогою про звернення стягнення на предмет застави визначається виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов). Відтак загальна ціна позову становить 1 944 801,68 грн (972 400,84 х 2), а судовий збір, що підлягав сплаті з такої ціни позову становить 29 172,03 грн (1944801,68 х 1.5 %).

Оскільки позивач сплачував судовий збір за вимогою про звернення стягнення на предмет застави з повної вартості об`єкта застави (1 989 170 грн), тому має місце переплата судового збору.

Так, позивачем при зверненні до суду сплачено 44 423,56 грн судового збору, а необхідним було сплатити судовий збір в сумі 29 172,03 грн. Водночас за відсутності відповідного клопотання позивача суд не вирішує питання повернення надмірно сплаченого судового збору.

Поряд з цим розподілу підлягають витрати позивача на сплату судового збору в сумі 29 172,03 грн.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 28 803,92 грн, та в решті такі витрати в сумі 368,11 грн залишаються за позивачем.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то вони будуть розподілені судом за умови виконання позивачем вимог ч.8 ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Надбужанське-С" (село Стрільчинці, Вінницький район, Вінницька область, 22843, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (пр. Павла Тичини, 1-В, м. Київ, 02152, ) 947 860,28 грн - кредитної заборгованості та 28 803,92 грн - витрат на сплату судового збору.

3. У задоволенні позову в частині стягнення 24 540,56 грн кредитної заборгованості (відсотків за користування неповернутою сумою кредиту) відмовити, у зв`язку з чим витрати на сплату судового збору в сумі 368,11 грн залишити за позивачем.

4. В рахунок часткового погашення заборгованості Фермерського господарства "Надбужанське-С" (село Стрільчинці, Вінницький район, Вінницька область, 22843, ) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" (пр. Павла Тичини, 1-В, м. Київ, 02152, ) за кредитним договором № 50019680 від 14.07.2021 року, розмір якої станом на 19.05.2023 року становить 947 860,28 грн, звернути стягнення на предмет застави - автомобіль VW Touareg Elegance 3.0 V6 TDI, шасі № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , 2021 року, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності Фермерському господарству "Надбужанське-С" (село Стрільчинці, Вінницький район, Вінницька область, 22843, ) шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

5. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати до електронних кабінетів ЄСІТС а також на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - ; представника позивача Чередніченка М.М. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повне рішення складено 27 жовтня 2023 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.