РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.10.2023Справа № 910/10960/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект"

про стягнення 1 759 766,83 грн.,

Представники сторін:

від позивача: Фісенко Я.О. за ордером від 30.08.2023 року серії СА № 1061994;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект" (далі - відповідач) про стягнення 1 759 766,83 грн., з яких: 781 962,73 грн. - основний борг, 542 212,63 грн. - пеня, 154 926,72 грн. - 10 % річних, 280 664,75 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 05.04.2021 року договору поставки бетонних сумішей готових та будівельних розчинів № БТРО_2021/04/033 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект" утворилася заборгованість та виникли підстави для нарахування штрафних санкцій та компенсаційних виплат у вищенаведених розмірах.

Крім того, у наведеному позові Акціонерне товариство "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" у порядку частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України просило суд зазначити про нарахування 10 % річних на суму основного боргу в розмірі 781 962,73 грн. з 22.06.2023 року до моменту виконання рішення суду в даній справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.07.2023 року вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено Акціонерному товариству "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" строк і спосіб для усунення її недоліків.

25.07.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2023 року відкрито провадження у справі № 910/10960/23, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.08.2023 року.

08.08.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект" від 08.08.2023 року про ознайомлення з матеріалами справи № 910/10960/23. Слід зазначити, що з матеріалами цієї справи представник відповідача ознайомився 08.08.2023 року.

У підготовчому засіданні 30.08.2023 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 20.09.2023 року.

У підготовчому засіданні 20.09.2023 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження у справі № 910/10960/23 на 30 днів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/10960/23 до судового розгляду по суті на 18.10.2023 року.

Представник позивача у судовому засіданні 18.10.2023 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 503, проте явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання 18.10.2023 року не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Зокрема, згідно із частиною 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Водночас перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Усі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 18.10.2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект" (далі - Товариство, покупець) та Акціонерним товариством "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" (далі - Завод, постачальник) було укладено договір поставки бетонних сумішей готових та будівельних розчинів № БТРО_2021/04/033 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити та передавати у власність покупцеві на умовах цього Договору, а покупець зобов`язався прийняти та своєчасно оплатити бетонні суміші готові та будівельні розчини в асортименті та за цінами, визначеними сторонами у видаткових накладних.

Вказаний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

За змістом пункту 2.1 Договору товар поставляється покупцю партіями на підставі погоджених постачальником заявок покупця.

Ціна товару визначається за взаємною згодою сторін і зазначається у видаткових накладних (пункт 4.1 Договору).

Відповідно до пункту 4.3 цієї угоди покупець здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника протягом 30 (тридцяти) днів з дати поставки товару. Але незалежно від строку оплати, покупець повинен повністю оплатити поставлений товар до закінчення строку дії Договору. Датою платежу є дата зарахування коштів на рахунки постачальника.

Пунктом 4.4 Договору встановлено, що орієнтовно його загальна сума складає 5 000 000,00 грн. з врахуванням ПДВ. Загальна сума Договору погоджена сторонами на дату укладення Договору і може змінюватися шляхом підписання додаткових угод до цього Договору.

Згідно з пунктом 9.1 Договору останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами і скріплення печатками і діє до 05.04.2022 року.

У позовній заяві Завод посилався на те, що у період з 06.04.2021 року по 09.07.2021 року останній на виконання умов Договору поставив на користь Товариства погоджений сторонами товар на загальну суму 1 196 962,73 грн. Однак відповідач отриманий від позивача товар оплатив лише частково, перерахувавши Заводу 09.06.2021 року лише 415 000,00 грн. та заборгувавши таким чином постачальнику 781 962,73 грн.

На підтвердження означених обставин Завод надав суду копію підписаного між уповноваженими представниками сторін акту звіряння взаємних розрахунків за Договором, а також копії відповідних підписаних між означеними контрагентами та скріплених відбитками їх печаток видаткових накладних від 30.04.2021 року № 1/28924 на суму 100 030,46 грн. (залишок заборгованості за якою, з урахуванням здійсненої відповідачем 09.06.2021 року оплати заборгованості на суму 450 000,00 грн. та наявної у Товариства заборгованості за попередні періоди, склав 77 596,94 грн.), від 05.05.2021 року № 1/31193 на суму 3 660,90 грн., від 07.05.2021 року № 1/32312 на суму 18 239,70 грн., від 11.05.2021 року № 1/34622 на суму 16 955,14 грн., від 15.05.2021 року № 24094/20499 на суму 12 686,40 грн., від 15.05.2021 року № 5/38522 на суму 16 512,48 грн., від 15.05.2021 року № 1/33940 на суму 8 376,61 грн., від 15.05.2021 року № 1/34983 на суму 6 208,90 грн., від 18.05.2021 року № 24094/21325 на суму 33 830,40 грн., від 18.05.2021 року № 5/40410 на суму 3 930,83 грн., від 19.05.2021 року № 1/36778 на суму 3 104,45 грн., від 20.05.2021 року № 24094/21629 на суму 12 686,40 грн., від 20.05.2021 року № 1/36924 на суму 9 890,50 грн., від 21.05.2021 року № 24094/22550 на суму 12 686,40 грн., від 23.05.2021 року № 1/38301 на суму 98 904,96 грн., від 24.05.2021 року № 1/38273 на суму 17 561,09 грн., від 25.05.2021 року № 1/37798 на суму 27 786,24 грн., від 26.05.2021 року № 1/39921 на суму 26 845,63 грн., від 27.05.2021 року № 24094/23687 на суму 16 915,20 грн., від 28.05.2021 року № 1/40185 на суму 27 786,24 грн., від 31.05.2021 року № 1/39896 на суму 36 141,60 грн., від 02.06.2021 року № 24094/25129 на суму 21 903,24 грн., від 04.06.2021 року № 1/42292 на суму 23 522,58 грн., від 04.06.2021 року № 1/42443 на суму 4 701,37 грн., від 05.06.2021 року № 1/41847 на суму 37 511,42 грн., від 09.06.2021 року № 1/42591 на суму 25 107,24 грн., від 10.06.2021 року № 5/48926 на суму 23 977,34 грн., від 10.06.2021 року № 1/41667 на суму 9 313,34 грн., від 12.06.2021 року № 1/44082 на суму 21 073,78 грн., від 12.06.2021 року № 1/44475 на суму 11 501,76 грн., від 17.06.2021 року № 1/45747 на суму 51 404,54 грн., від 18.06.2021 року № 1/46720 на суму 3 614,16 грн., від 24.06.2021 року № 1/47659 на суму 6 892,66 грн., від 25.06.2021 року № 24094/27723 на суму 34 463,40 грн., від 26.06.2021 року № 24094/29652 на суму 6 892,68 грн., від 28.06.2021 року № 24094/29697 на суму 3 399,60 грн. та від 28.06.2021 року № 1/48744 на суму 8 376,61 грн. (які Товариством не оплачені).

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки товару за Договором (у тому числі на підставі вищенаведених накладних) свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником своїх зобов`язань за означеним правочином.

Проте у порушення вищевказаних умов Договору відповідач вартість отриманого за вищенаведеними накладними товару погасив лише частково, заборгувавши таким чином Заводу 781 962,73 грн.

Листом від 04.10.2021 року № 817 позивач звернувся до Товариства з претензією, в якій вимагав виконати грошове зобов`язання за Договором та перерахувати суму боргу в розмірі 781 962,73 грн. на банківський рахунок Заводу.

Оскільки означена претензія була залишена Товариством без задоволення, постачальник звернувся до суду з даним позовом, в якому, крім суми основного боргу в розмірі 781 962,73 грн., просив стягнути з відповідача 542 212,63 грн. пені, 154 926,72 грн. 10 % річних та 280 664,75 грн. інфляційних втрат, нарахованих внаслідок несвоєчасного проведення розрахунків за Договором.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами Договору, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначалось судом вище, за змістом положень пунктів 8.1 та 8.1.1 Договору покупець оплачує поставлений постачальником товар по закінченню 60 (шестидесяти) календарних днів з дати поставки товару постачальником.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи те, що загальна сума основного боргу відповідача за Договором, яка складає 781 962,73 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і Товариство на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Заводу до відповідача про стягнення вказаної суми основного боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, позивач просив суд стягнути з Товариства 542 212,63 грн. пені, нарахованої на відповідні суми основного боргу за вищенаведеними накладними у період з 31.05.2021 року по 21.06.2023 року згідно з наданим Заводом розрахунком.

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Положеннями статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (стаття 230 Господарського кодексу України).

За змістом частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 552 Цивільного кодексу України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності.

Згідно зі статтями 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За змістом пункту 5.2 Договору в разі несвоєчасного внесення покупцем належної плати за поставлений товар, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Нарахування пені за цим Договором не припиняється через шість місяців з дня, коли відповідне зобов`язання має бути виконане. Відповідно до статті 259 Цивільного кодексу України, із змінами і доповненнями, сторони погодили, що для вимог про стягнення пені за цим Договором встановлюється строк позовної давності 3 роки.

Однак, при дослідженні здійсненого позивачем розрахунку заявленої до стягнення пені судом було встановлено, що такий розрахунок не у повній мірі відповідає положенням законодавства та умовам укладеного між сторонами Договору в силу допущених помилок при визначенні початкових дат періодів прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати вартості товару, поставленого за відповідними накладними, оскільки не враховано вихідних та святкових днів, що призвело до заявлення вказаної суми цієї штрафної санкції у завищеному розмірі.

Так, згідно з частиною другою статті 252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до частини першої статті 255 Цивільного кодексу України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Здійснивши власний розрахунок означеної штрафної санкції, суд дійшов висновку про те, що обґрунтованою та арифметично вірною сумою пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача протягом дійсного періоду прострочення покупцем виконання грошового зобов`язання за Договором (беручи до уваги, зокрема, вихідні та святкові дні, а також вказані самим позивачем початкові та кінцеві дати здійснення відповідних нарахувань, тобто межі позовних вимог), є сума цієї штрафної санкції у розмірі 542 098,49 грн., з яких: 54 694,15 грн. - пеня, нарахована у період з 01.06.2021 року по 21.06.2023 року на залишок суми основного боргу в розмірі 77 596,94 грн. за видатковою накладною від 30.04.2021 року № 1/28924 на загальну суму 100 030,46 грн. (з урахуванням проведеного відповідачем часткового розрахунку); 2 572,86 грн. - пеня, нарахована у період з 06.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 05.05.2021 року № 1/31193 в розмірі 3 660,90 грн.; 12 803,77 грн. - пеня, нарахована у період з 08.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 07.05.2021 року № 1/32312 в розмірі 18 239,70 грн.; 11 860,24 грн. - пеня, нарахована у період з 14.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 11.05.2021 року № 1/34622 в розмірі 16 955,14 грн.; 8 863,80 грн. - пеня, нарахована у період з 16.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 15.05.2021 року № 24094/20499 в розмірі 12 686,40 грн.; 11 537,02 грн. - пеня, нарахована у період з 16.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 15.05.2021 року № 5/38522 в розмірі 16 512,48 грн.; 5 852,61 грн. - пеня, нарахована у період з 16.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 15.05.2021 року № 1/33940 в розмірі 8 376,61 грн.; 4 338,06 грн. - пеня, нарахована у період з 16.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 15.05.2021 року № 1/34983 в розмірі 6 208,90 грн.; 23 567,28 грн. - пеня, нарахована у період з 21.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 18.05.2021 року № 24094/21325 в розмірі 33 830,40 грн.; 2 738,33 грн. - пеня, нарахована у період з 21.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 18.05.2021 року № 5/40410 в розмірі 3 930,83 грн.; 2 162,65 грн. - пеня, нарахована у період з 21.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 19.05.2021 року № 1/36778 в розмірі 3 104,45 грн.; 8 832,51 грн. - пеня, нарахована у період з 22.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 20.05.2021 року № 24094/21629 в розмірі 12 686,40 грн.; 6 885,96 грн. - пеня, нарахована у період з 22.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 20.05.2021 року № 1/36924 в розмірі 9 890,50 грн.; 8 832,51 грн. - пеня, нарахована у період з 22.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 21.05.2021 року № 24094/22550 в розмірі 12 686,40 грн.; 68 778,24 грн. - пеня, нарахована у період з 24.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 23.05.2021 року № 1/38301 в розмірі 98 904,96 грн.; 12 204,72 грн. - пеня, нарахована у період з 25.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 24.05.2021 року № 1/38273 в розмірі 17 561,09 грн.; 19 276,80 грн. - пеня, нарахована у період з 28.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 25.05.2021 року № 1/37798 в розмірі 27 786,24 грн.; 18 624,25 грн. - пеня, нарахована у період з 28.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 26.05.2021 року № 1/39921 в розмірі 26 845,63 грн.; 11 728,03 грн. - пеня, нарахована у період з 29.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 27.05.2021 року № 24094/23687 в розмірі 16 915,20 грн.; 19 265,38 грн. - пеня, нарахована у період з 29.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 28.05.2021 року № 1/40185 в розмірі 27 786,24 грн.; 25 013,95 грн. - пеня, нарахована у період з 02.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 31.05.2021 року № 1/39896 в розмірі 36 141,60 грн.; 15 132,44 грн. - пеня, нарахована у період з 05.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 02.06.2021 року № 24094/25129 в розмірі 21 903,24 грн.; 16 241,54 грн. - пеня, нарахована у період з 06.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 04.06.2021 року № 1/42292 в розмірі 23 522,58 грн.; 3 246,13 грн. - пеня, нарахована у період з 06.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 04.06.2021 року № 1/42443 в розмірі 4 701,37 грн.; 25 900,35 грн. - пеня, нарахована у період з 06.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 05.06.2021 року № 1/41847 в розмірі 37 511,42 грн.; 17 273,78 грн. - пеня, нарахована у період з 12.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 09.06.2021 року № 1/42591 в розмірі 25 107,24 грн.; 16 486,56 грн. - пеня, нарахована у період з 13.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 10.06.2021 року № 5/48926 в розмірі 23 977,34 грн.; 6 403,75 грн. - пеня, нарахована у період з 13.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 10.06.2021 року № 1/41667 в розмірі 9 313,34 грн.; 14 490,10 грн. - пеня, нарахована у період з 13.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 12.06.2021 року № 1/44082 в розмірі 21 073,78 грн.; 7 908,48 грн. - пеня, нарахована у період з 13.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 12.06.2021 року № 1/44475 в розмірі 11 501,76 грн.; 35 197,32 грн. - пеня, нарахована у період з 20.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 17.06.2021 року № 1/45747 в розмірі 51 404,54 грн.; 2 474,66 грн. - пеня, нарахована у період з 20.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 18.06.2021 року № 1/46720 в розмірі 3 614,16 грн.; 4 698,91 грн. - пеня, нарахована у період з 27.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 24.06.2021 року № 1/47659 в розмірі 6 892,66 грн.; 23 494,60 грн. - пеня, нарахована у період з 27.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 25.06.2021 року № 24094/27723 в розмірі 34 463,40 грн.; 4 698,92 грн. - пеня, нарахована у період з 27.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 26.06.2021 року № 24094/29652 в розмірі 6 892,68 грн.; 2 314,62 грн. - пеня, нарахована у період з 29.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 28.06.2021 року № 24094/29697 в розмірі 3 399,60 грн.; 5 703,21 грн. - пеня, нарахована у період з 29.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 28.06.2021 року № 1/48744 в розмірі 8 376,61 грн.

Відтак, стягненню з відповідача підлягає 542 098,49 грн. пені, у той час як в задоволенні вимоги Заводу про стягнення з Товариства 114,14 грн. пені слід відмовити.

Також, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати поставленого товару, позивач просив суд стягнути з відповідача 10 % річних у розмірі 154 926,72 грн., нарахованих на відповідні суми основного боргу за вищенаведеними накладними у період з 31.05.2021 року по 21.06.2023 року, а також 280 664,75 грн. інфляційних втрат, нарахованих на означені суми боргу протягом цих періодів згідно з наданим позивачем розрахунком.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Слід зазначити, що у пункті 5.2 Договору сторони погодили, що в разі несвоєчасного внесення покупцем належної плати за поставлений товар, покупець сплачує постачальнику, зокрема, 10 % річних від простроченої суми.

Разом із тим, при дослідженні здійсненого позивачем розрахунку заявленої до стягнення суми 10 % річних судом було встановлено, що такий розрахунок також не у повній мірі відповідає положенням законодавства та умовам укладеного між сторонами Договору з аналогічних підстав.

Враховуючи вищенаведене, обґрунтованою сумою 10 % річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за дійсні періоди прострочення (беручи до уваги, зокрема, вихідні та святкові дні, а також вказані самим позивачем початкові та кінцеві дати здійснення відповідних нарахувань, тобто межі позовних вимог), за обрахунком суду є 154 851,38 грн., з яких: 15 965,84 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 01.06.2021 року по 21.06.2023 року на залишок суми основного боргу в розмірі 77 596,94 грн. за видатковою накладною від 30.04.2021 року № 1/28924 на загальну суму 100 030,46 грн. (з урахуванням проведеного відповідачем часткового розрахунку); 748,23 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 06.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 05.05.2021 року № 1/31193 в розмірі 3 660,90 грн.; 3 717,90 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 08.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 07.05.2021 року № 1/32312 в розмірі 18 239,70 грн.; 3 428,19 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 14.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 11.05.2021 року № 1/34622 в розмірі 16 955,14 грн.; 2 558,13 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 16.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 15.05.2021 року № 24094/20499 в розмірі 12 686,40 грн.; 3 329,64 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 16.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 15.05.2021 року № 5/38522 в розмірі 16 512,48 грн.; 1 689,09 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 16.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 15.05.2021 року № 1/33940 в розмірі 8 376,61 грн.; 1 251,99 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 16.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 15.05.2021 року № 1/34983 в розмірі 6 208,90 грн.; 6 775,35 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 21.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 18.05.2021 року № 24094/21325 в розмірі 33 830,40 грн.; 787,24 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 21.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 18.05.2021 року № 5/40410 в розмірі 3 930,83 грн.; 621,74 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 21.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 19.05.2021 року № 1/36778 в розмірі 3 104,45 грн.; 2 537,28 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 22.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 20.05.2021 року № 24094/21629 в розмірі 12 686,40 грн.; 1 978,10 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 22.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 20.05.2021 року № 1/36924 в розмірі 9 890,50 грн.; 2 537,28 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 22.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 21.05.2021 року № 24094/22550 в розмірі 12 686,40 грн.; 19 726,80 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 24.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 23.05.2021 року № 1/38301 в розмірі 98 904,96 грн.; 3 497,78 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 25.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 24.05.2021 року № 1/38273 в розмірі 17 561,09 грн.; 5 511,57 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 28.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 25.05.2021 року № 1/37798 в розмірі 27 786,24 грн.; 5 325,00 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 28.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 26.05.2021 року № 1/39921 в розмірі 26 845,63 грн.; 3 350,60 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 29.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 27.05.2021 року № 24094/23687 в розмірі 16 915,20 грн.; 5 503,96 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 29.06.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 28.05.2021 року № 1/40185 в розмірі 27 786,24 грн.; 7 129,30 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 02.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 31.05.2021 року № 1/39896 в розмірі 36 141,60 грн.; 4 302,64 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 05.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 02.06.2021 року № 24094/25129 в розмірі 21 903,24 грн.; 4 614,29 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 06.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 04.06.2021 року № 1/42292 в розмірі 23 522,58 грн.; 922,24 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 06.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 04.06.2021 року № 1/42443 в розмірі 4 701,37 грн.; 7 358,40 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 06.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 05.06.2021 року № 1/41847 в розмірі 37 511,42 грн.; 4 883,87 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 12.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 09.06.2021 року № 1/42591 в розмірі 25 107,24 грн.; 4 657,52 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 13.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 10.06.2021 року № 5/48926 в розмірі 23 977,34 грн.; 1 809,08 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 13.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 10.06.2021 року № 1/41667 в розмірі 9 313,34 грн.; 4 093,51 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 13.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 12.06.2021 року № 1/44082 в розмірі 21 073,78 грн.; 2 234,18 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 13.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 12.06.2021 року № 1/44475 в розмірі 11 501,76 грн.; 9 886,57 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 20.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 17.06.2021 року № 1/45747 в розмірі 51 404,54 грн.; 695,11 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 20.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 18.06.2021 року № 1/46720 в розмірі 3 614,16 грн.; 1 312,44 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 27.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 24.06.2021 року № 1/47659 в розмірі 6 892,66 грн.; 6 562,21 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 27.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 25.06.2021 року № 24094/27723 в розмірі 34 463,40 грн.; 1 312,44 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 27.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 26.06.2021 року № 24094/29652 в розмірі 6 892,68 грн.; 645,46 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 29.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 28.06.2021 року № 24094/29697 в розмірі 3 399,60 грн.; 1 590,41 грн. - 10 % річних, нараховані у період з 29.07.2021 року по 21.06.2023 року на суму основного боргу за видатковою накладною від 28.06.2021 року № 1/48744 в розмірі 8 376,61 грн.

Водночас нарахована позивачем сума інфляційних втрат у розмірі 280 664,75 грн. не перевищує обрахованої судом суми цих компенсаційних виплат за дійсний період прострочення, а відповідачем контррозрахунку заявленої до стягнення суми цих компенсаційних виплат не надано.

Отже, стягненню з Товариства на користь позивача підлягають 10 % річних у розмірі 154 851,38 грн. та інфляційні втрати в сумі 280 664,75 грн., тоді як у задоволенні вимог постачальника про стягнення з відповідача 75,34 грн. 10 % річних за Договором слід відмовити.

Суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед позивачем або доказів належного виконання ним своїх грошових обов`язків зі своєчасної оплати поставленого за Договором товару.

Оскільки, як зазначалось вище, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки щодо оплати поставленого йому товару, позовні вимоги Заводу підлягають частковому задоволенню.

Разом із тим, у позовній заяві Завод у порядку частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України просив зазначити у рішенні суду про здійснення нарахування 10 % річних на суму боргу в розмірі 781 962,73 грн. з 22.06.2023 року до моменту виконання рішення в частині стягнення основного боргу.

Відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

За змістом частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що застосування частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України сприятиме найшвидшому виконанню відповідачем судового рішення в частині сплати основного боргу, а позивач позбавиться необхідності повторно звертатися до суду з позовом про стягнення з відповідача додатково нарахованих процентів, за допущене ним прострочення після ухвалення судом рішення.

Згідно з частинами 11, 12 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача в цій частині та зазначити у резолютивній частині рішення про нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, 10 % річних на залишок основного боргу за Договором, починаючи з 22.06.2023 року до моменту повної оплати основного боргу за цим правочином, з урахуванням приписів законодавства України.

Перерахунок основного боргу, вказаного у рішенні суду та у виконавчому документі, для органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення, має здійснюватися за наступною формулою: (СОБ*10*КДП)/КДР/100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 10 - 10 % річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснює примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 10 % річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, за визначеною вище формулою.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект" (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 33Б; ) на користь Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" (01013, місто Київ, вулиця Будіндустрії, будинок 7; ) 781 962 (сімсот вісімдесят одну тисячу дев`ятсот шістдесят дві) грн. 73 коп. основного боргу, 542 098 (п`ятсот сорок дві тисячі дев`яносто вісім) грн. 49 коп. пені, 154 851 (сто п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят одну) грн. 38 коп. 10 % річних, 280 664 (двісті вісімдесят тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 75 коп. інфляційних втрат, а також 26 393 (двадцять шість тисяч триста дев`яносто три) грн. 66 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2023 року в справі № 910/10960/23, в порядку частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України нараховувати 10 % річних на суму основного боргу в розмірі 781 962,73 грн., починаючи з 22.06.2023 року до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: (СОБ*10*КДП)/КДР/100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 10 - 10 відсотків річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, а також стягнути вказану суму нарахованих процентів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Профібуд Проект" (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 33Б; ) на користь Акціонерного товариства "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської" (01013, місто Київ, вулиця Будіндустрії, будинок 7; ).

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

6. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 24.10.2023 року.

Суддя В.С. Ломака