ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
"26" жовтня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/933/23
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Кравець С.Г.
секретаря судового засідання: Круглецької А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання
представника ТОВ "Темфорт" від 18.10.2023 про ухвалення додаткового рішення у
справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Темфорт"
до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгова фірма "Мар`ян"
про стягнення 490 072,42грн.
Без виклику представників сторін.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Темфорт" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" про стягнення 490 072,42грн з яких: 448 882,41грн основного боргу, 36 604,35грн пені, 2 196,26грн 3% річних та 2 389,40грн інфляційних втрат, а також судових витрат.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 17.10.2023 позов ТОВ "Темфорт" задоволено частково та стягнуто на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - торгова фірма "Мар`ян": 448 882,41грн основного боргу, 36 564,63грн пені, 2 193,88грн 3% річних, 2 389,40грн інфляційних втрат, 7 350,45грн витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.10.2023 призначено судове засідання на 26.10.2023 для розгляду клопотання представника позивача - ТОВ "Темфорт" про стягнення витрат на правничу допомогу без виклику сторін.

Сторони про час та місце розгляду заяви про розподіл судових витрат на надання правничої допомоги повідомлені належним чином.

24.10.2023 на адресу суду від представника ТОВ "Темфорт" від 18.10.2023 надійшла заява до якої додано Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 18.10.2023, копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 07.07.2023 та докази надіслання вказаних документів іншій стороні.

26.10.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява від 26.10.2023 про відкладення розгляду справи, в якій представник просив розгляд справи відкласти на іншу дату, посилаючись на перебування в іншому судовому засіданні.

Судом розглянуто заяву представника відповідача від 26.10.2023 про відкладення розгляду справи та відмовлено у його задоволенні, з огляду на таке.

Юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді, а відсутність представника відповідача, відповідно до ст.216 ГПК України, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Суд звертає увагу представника відповідача на те, що заява про ухвалення додаткового рішення була призначена без виклику сторін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" не було позбавлено можливості надіслати свої заперечення на клопотання представника ТОВ "Темфорт" про ухвалення додаткового рішення на адресу суду засобами поштового чи електронного зв`язку.

З урахуванням вищенаведеного та приймаючи до уваги те, що заява про ухвалення додаткового рішення була призначена без виклику сторін; відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання про вирішення питання щодо витрат на правову допомогу, в тому числі на електронну пошту; представник відповідача не навів обставин неможливості розгляду клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу за його відсутністю і таких обставин судом не встановлено, господарський суд дійшов висновку про розгляд клопотання представника ТОВ "Темфорт" про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правову допомогу за наявними матеріалами.

Розглянувши заяву представника ТОВ "Темфорт" від 18.10.2023 про ухвалення додаткового рішення та дослідивши надані позивачем в її обґрунтування докази, господарський суд приймає до уваги вищенаведене та таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Приписи ч.1 ст.124 ГПК України імперативно визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до положень ч.1 ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У позовній заяві позивач заявляв про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: представником позивача зроблено заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів та докази понесення витрат пов`язаних із розглядом справи позивачем подані вчасно.

Відповідно до ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ПТ №2540 від 17.01.2019 та довіреність від 07.07.2023, видані адвокату Мовчанюку М.М. (а.с.46-47).

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З поданих документів судом встановлено, що 07.07.2023 між ТОВ "Темфорт" та адвокатом Мовчанюком М.М. було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (а.с.142-144).

Пунктом 1.1 договору сторони передбачили, що КЛІЄНТ доручає, а АДВОКАТ приймає на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до пункту 2.1 договору, АДВОКАТ приймає на себе зобов`язання з надання наступної правової допомоги:

2.1.1. На підставі довіреності (цього Договору або ордера) здійснити представництво інтересів КЛІЄНТА в Господарському суді Житомирської області у господарській справі про стягнення боргу з ТОВ "ВТФ "МАР`ЯН", 10025, Житомирська обл., м. Житомир, пров. Телефонний, буд. З, за поставлений товар та нарахованих штрафних санкцій, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами під час здійснення представництва інтересів КЛІЄНТА;

2.1.2. На підставі довіреності (цього Договору або ордера) та доручення КЛІЄНТА скласти, підписати, подати та отримати від імені та в інтересах Клієнта документи та інформацію у зв`язку з представництвом інтересів Клієнта.

За умовами пункту 4.1 договору, за надання правової допомоги за цим Договором КЛІЄНТ сплачує АДВОКАТ розмір гонорару в розмірі 40000,00 грн. (сорок тисяч грн. 00 коп.).

Пунктом 4.3 сторони погодили, що гонорар за надання правової допомоги визначеної в цьому Договорі, сплачується Клієнтом протягом 10-ти робочих днів з дня підписання акту приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до пункту 7.1 договору, цей договір укладений по 31.12.2023 р. та набирає чинності з моменту його підписання.

Даний Договір підписаний сторонами.

В Акті від 18.10.2023 приймання - передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги), міститься найменування робіт та їх вартість, а саме: правовий аналіз документів, згідно яких у ТОВ "ВТФ "МАР`ЯН" виникла заборгованість перед КЛІЄНТОМ; підготовка позовної заяви до господарського суду Житомирської області у господарській справі про стягнення боргу та штрафних санкцій з ТОВ "ВТФ "МАР`ЯН"; правовий аналіз заяви свідка, що надійшла від ТОВ "ВТФ "МАР`ЯН"; правовий аналіз клопотання про долучення доказів від ТОВ "ВТФ "МАР`ЯН"; правовий аналіз клопотання про витребування оригіналів письмових доказів від ТОВ "ВТФ "МАР`ЯН"; правовий аналіз клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи; підготовка заперечення на клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи; підготовка заперечення на клопотання про долучення доказів; підготовка клопотання про долучення оригіналів доказів (видаткові накладні, ТТН); підготовка клопотання про долучення доказів (податкові накладні, квитанції); підготовка клопотань про участь представника Позивача у судових засіданнях в режимі відеоконференції; участь в судових засіданнях у справі № 906/933/23 про стягнення боргу та штрафних санкцій в інтересах і на боці Клієнта (а.с.140-141). Фіксований розмір гонорару адвоката становить 40000,00грн.

В даному акті також зазначено, що сторони одна до одної претензій не мають.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, наведеним у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.12.2022 у справі № 922/1964/21, правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, якщо винагорода адвоката за послуги згідно з договором про надання правової допомоги була визначена сторонами у твердій (фіксованій) сумі, то вона за весь час дії договору не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст.126 ГПК України, за результатами розгляду справи, витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Згідно з ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач заперечень стосовно заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу не подав, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявив.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу). Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

За приписами ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (у даному випадку - витрати на правничу допомогу), у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, оскільки позовні вимоги у даній справі задоволені частково, суд дійшов висновку про те, що з відповідача підлягають стягненню витрати позивача на оплату правничої допомоги пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 39 996,56грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Темфорт" від 18.10.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - торгова фірма "Мар`ян" (10025, Житомирська область, м.Житомир, провулок Телефонний, буд. 3; ідентифікаційний код 32988737) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Темфорт" (03065, м. Київ, вул. Академіка Каблукова, буд. 21, офіс 3; ідентифікаційний код 42153313):

- 39 996,56грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - торгова фірма "Мар`ян" 3,44грн витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 27.10.23

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до справи,

2 - позивачу (рек.) + через систему "Електронний суд",

3 - відповідачу (рек.) на ел.пошту відповідачу: , .