СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 922/601/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Сгара Е.В., суддя Склярук О.І., суддя Шутенко І.А.

при секретарі судового засідання Ламановій А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Бурлак М. В., ордер серія №1167774 від 18.09.2023

від відповідача: Іванова О.І., ордер серія АХ №1138660 від 06.07.2023

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн, м.Харків (вх. 1369Х)

на рішення Господарського суду Харківської області від 07.06.2023 (повний текст складено 19.06.2023) у справі №922/601/23 (суддя Аріт К.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Коварського Петра Володимировича, м.Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн, м.Харків

про стягнення 518 379,75 грн

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Коварський Петро Володимирович звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн про стягнення 518 379,75 грн заборгованості за Договором про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.06.2023 у справі №922/601/23:

-в позові відмовлено частково;

-стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн на користь Фізичної особи-підприємця Коварського Петра Володимировича заборгованість за Договором №08/2021-1 про надання послуг від 17.08.2021 року у розмірі 518 359,91 грн. та 7 775,39 грн. судового збору.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 07.06.2023 у справі №922/601/23 повністю із залишенням позову без розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржником зазначено наступне:

- позивачем в порушення ч.3 ст.162 ГПК України не було зазначено в позовній заяві засобів зв`язку відповідача та офіційний адрес електронної пошти; не було додано до позову обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються; в порушення ст.60 ГПК України позивачем не надано допустимих доказів повноважень адвоката як особи, що підписала позовну заяву;

- суд першої інстанції в порушення вимог п.8 ч.1 ст.226 ГПК України виніс ухвалу про відкриття провадження у справі замість того щоб залишити позов без розгляду, зокрема через дефекти документів, наданих позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху;

- суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги документи, що містились у матеріалах справи (копію договору №08/2021-1, копію додаткової угоди №1 від 26.11.2021, копію Акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021) в якості доказів по справі;

- у відповідача відсутні відомості про наявність договірних відносин з позивачем у зв`язку з тим, що після 24.02.2022 приміщення бухгалтерії було частково зруйновано, а податкові та бухгалтерські документи були знищені, що стало підставою для заявлення клопотання про витребування у позивача оригіналів документів, яке було безпідставно залишено без задоволення судом першої інстанції;

- місцевий господарський суд не в повному обсязі з`ясував обставини, що мають значення для справи, не пересвідчився, що між позивачем та відповідачем виникли господарські правовідносини, не звернув увагу на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами обставини, що мають значення для справи та ухвалив рішення висновки якого не відповідають обставинам справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2023, сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Сгара Е.В., суддя Терещенко О.І., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.07.2023: апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн на рішення Господарського суду Харківської області від 07.06.2023 у справі №922/601/23 залишено без руху; встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати докази сплати судового збору в розмірі 10474,05 грн.

У зв`язку із усуненням недоліків апеляційної скарги, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.08.2023, зокрема: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн на рішення Господарського суду Харківської області від 07.06.2023 у справі №922/601/23; призначено справу до розгляду на "21" вересня 2023 р. о 11:00 годині.

На адресу Східного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Коварського Петра Володимировича надійшли письмові пояснення, якими позивач заперечив проти вимог апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним з підстав, викладених у зазначеному документі.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.09.2023 у зв`язку із перебуванням судді Терещенко О.І. у відпустці, сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Сгара Е.В. головуючий суддя, судді Склярук О.І., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 оголошено перерву у судовому засіданні по справі №922/601/23 до "25" жовтня 2023 р. о 10:00 год.

На адресу Східного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Коварського Петра Володимировича надійшло клопотання від 28.09.2023 про долучення до матеріалів справи оригіналів наступних доказів:

- договору про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021;

- додаткової угоди №1 від 26.11.2021 до договору про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021;

- акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021.

Розглянувши вищевказане клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку щодо його задоволення та долучення до матеріалів справи оригіналів вищевказаних доказів.

Представник позивача в судовому засіданні 25.10.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.10.2023 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Крім того, в судовому представник відповідача здійснив огляд оригіналів наданих позивачем оригіналів наступних документів (договору про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021; додаткової угоди №1 від 26.11.2021 до договору про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021; акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021).

За результатами ознайомлення із оригіналами вищевказаних документів, представник відповідача виразив сумнів щодо справжності підпису директора Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн на цих документах, у зв`язку із чим заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

При розгляді вищевказаного клопотання судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до ч.1 ст. 267 Господарського процесуального кодексу України суддя-доповідач у порядку підготовки справи до апеляційного розгляду: 1) з`ясовує питання про склад учасників судового процесу; 2) визначає характер спірних правовідносин та закон, який їх регулює; 3) з`ясовує обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень; 4) з`ясовує, які обставини визнаються чи заперечуються учасниками справи; 5) вирішує питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції; 6) за клопотанням сторін та інших учасників справи вирішує питання про виклик свідків, призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача; 7) за клопотанням учасників справи вирішує питання щодо вжиття заходів забезпечення позову; 8) вчиняє інші дії, пов`язані із забезпеченням апеляційного розгляду справи.

Вищевказані положення Господарського процесуального кодексу України свідчать, що право подання клопотання про призначення експертизи на стадії апеляційного провадження можливе під час підготовки справи до апеляційного розгляду.

Згідно ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, апеляційний господарський суд перейшов до розгляду справи по суті ще 21.09.2023, а вищевказане клопотання було заявлено лише 25.10.2023, тобто після закінчення процесуального строку для його подання, що є підставою для залишення такого клопотання без розгляду.

Також судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що відповідачем не було надано жодних доказів, які б свідчили про неможливість заявлення вищевказаного клопотання під час розгляду справи в суді першої інстанції.

При цьому, зважаючи на ознайомлення представника відповідача із матеріалами справи в суді першої інстанції 06.06.2023 (в тому числі із копіями договору про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021; додаткової угоди №1 від 26.11.2021 до договору про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021; акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021), відповідач в разі наявності сумнівів щодо справжності підпису директора Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн на відповідних документах, мав реальну можливість для заявлення клопотання про проведення судової експертизи ще під час слухання справи в суді першої інстанції.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду зауважує, що в разі призначення судової експертизи в межах даного судового провадження, вказані дії можуть призвести до появи нового доказу (висновку експерту), який не був предметом оцінки суду першої інстанції, що не узгоджується із положеннями ст.269 ГПК України. Крім того, потенційне призначення судової експертизи призведе до затягування судового процесу та порушення права позивача на вирішення спору в даній справі впродовж розумного строку.

Враховуючи наведене, зважаючи на вищевикладені обставини та положення ст.118 Господарського процесуального кодексу України, клопотання відповідача про призначення експертизи залишається без розгляду.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як було встановлено місцевим господарським судом, 17.08.2021 року між Фізичною особою-підприємцем Коварським Петром Володимировичем (далі виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн (далі замовник) було укладено договір про надання послуг №08/2021-1 (далі - Договір) за умовами п.2 якого замовник доручає, приймає та оплачує виконане замовлення, а виконавець бере на себе виконання та передачу замовлення.

Згідно п.3.1 Договору за виконання замовлення на умовах Договору замовник сплачує виконавцеві винагороду, загальний розмір якої визначається в акті здачі-приймання виконаного по кожному конкретному замовленню.

Пунктом 3.2 Договору визначено, що замовник здійснює сплату винагороди виконавцеві протягом 10 днів з дати підписання акту здачі-приймання виконаного замовлення.

Відповідно до п.3.3. Договору сторони домовились про те, що порядок сплати винагороди за надані послуги згідно умов Договору здійснюється у безготівковому порядку, шляхом перерахування замовником належної до сплати суми, на поточний банківський рахунок виконавця.

Розрахунок між сторонами здійснюється виключно в національній валюті України (п.3.3.2.).

Сторони погодили, що підписання сторонами акту здачі-приймання виконаного замовлення є підтвердженням того, що замовлення виконане виконавцем в повному обсязі, а якість повністю задовольняє замовника ( п.4.2.4.).

Відповідно до п.1 Договору акт здачі-приймання виконаного замовлення - документ, що підписується сторонами договору, який фіксує момент передачі виконавцем замовникові виконаного замовлення, зауваження сторін (при наявності), а також інші положення.

Відповідно до п.4.2.7. Договору в акті здачі-приймання виконаного замовлення обов`язково зазначається склад замовлення, яке було виконане виконавцем та розмір винагороди.

Згідно п.5.1.3. Договору замовник зобов`язаний сплатити винагороду за належним чином виконане виконавцем замовлення в розмірі, визначеному у відповідному акті здачі-приймання виконаного замовлення.

Пунктом 5.2.1 Договору передбачено, що виконавець зобов`язаний виконувати замовлення належним чином, у повному обсязі, з належною якістю та у відповідності до ухваленого змісту замовлення та передавати замовникові його у визначений строк. Своєчасно підписувати акти здачі-приймання виконаного замовлення.

26.11.2021 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання послуг від 17.08.2021 року, де сторони досягли домовленості викласти п.11 Договору у наступній редакції Строк дії Договору встановлюється до 26 листопада 2021 р.. Закінчення строку дії Договору не звільняє замовника від обов`язку сплатити заборгованість за надання послуг, якщо така виникла під час дії даного Договору.

Згідно підписаного між сторонами Акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021 виконавець виконував замовлення з 17.08.2021 року по 26.11.2021 року за запитом замовника. Замовлення виконано в повному обсязі, належної якості та повністю відповідає домовленості.

В акті прийому-передачі наданих послуг визначено, що виконавець виконав замовлення, а саме розробку програмного забезпечення в кількості 1 послуги на суму 14175,00 доларів США.

Акт прийому-передачі наданих послуг від 15.12.2021 року підписано без зауважень обома сторонами. Крім того, вказаний акт скріплено печаткою відповідача.

Як зазначає Фізична особа-підприємець Коварський Петро Володимирович, замовник свої зобов`язання з оплати вартості наданих послуг не виконав, що стало підставою для звернення позивача до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн про стягнення 518 379,75 грн заборгованості за Договором про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021 року.

Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 07.06.2023 у справі №922/601/23: в позові відмовлено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн на користь Фізичної особи-підприємця Коварського Петра Володимировича заборгованість за Договором №08/2021-1 про надання послуг від 17.08.2021 року у розмірі 518 359,91 грн. та 7 775,39 грн. судового збору.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1). Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2). У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням (ч. 3).

Статтею 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Статтею 208 ЦК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2).

Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1). Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2). Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами (ч. 3). Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення (ч. 4).

Частинами 2, 3 ст.180 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся)

Як стверджує позивач, спірні правовідносини виникли із договору про надання послуг.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Колегія суддів зазначає, що в силу положень ст.180 Господарського кодексу України та ст. 638 Цивільного кодексу України, істотними умовами будь-якого договору є предмет, ціна та строк дії договору.

Тобто, істотними умовами договору про надання послуг, які сторони мали погодити при укладенні договору, є, зокрема предмет, ціна та строк його дії.

Предмет договору має відображати головну сутність договору відповідного виду, предмет договору визначається у момент його укладення і без нього не може існувати самого договору.

Як вбачається із п.2 Договору замовник доручає, приймає та оплачує виконане замовлення, а виконавець бере на себе виконання та передачу замовлення.

Згідно п.1.1 Договору замовлення завдання, надане замовником виконавцеві на умовах договору в усній чи письмовій формі.

Відповідно до ч.4 ст. 180 Господарського кодексу України умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Проте, умови договору про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021 не містять в собі інформації про вид, характер послуг, їх кількість, тощо, які повинен надати виконавець замовнику. Отже, із умов Договору не вбачається які саме послуги повинен був надати виконавець. Крім того із умов Договору взагалі не вбачається чи повинен був виконавець надати послуги, виконати роботи або вчинити інші дії.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє замовлення (завдання), яке Товариство з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн надало в письмовій або усній формі Фізичній особі-підприємцю Коварському Петру Володимировичу замовлення, що також унеможливлює встановлення виду, обсягу та кількості послуг, які виконавець повинен був надати замовнику.

Із змісту акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021 також не вбачається, що останній було підписано між сторонами саме на виконання договору про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021, оскільки вказаний акт не містить посилання на вищевказаний договір про надання послуг, а зміст виконаної в акті послуги (розробка програмного забезпечення в кількості 1 послуги загальною вартістю 14 175,00 доларів США) не узгоджується із умовами договору, оскільки вказаний правочин не містить в собі інформації, що предметом договору є саме розробка програмного забезпечення.

Отже, доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн надало Фізичній особі-підприємцю Коварському Петру Володимировичу завдання розробити програмне забезпечення саме на виконання договору про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021, матеріали справи не містять.

Наведені вище обставини свідчать про те, що Фізична особа-підприємець Коварський Петро Володимирович та Товариство з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн не погодили таку істотну умову як предмет договору, у зв`язку із чим договір про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021 не може вважатися укладеним у розумінні ст. 180 ГК України та ст. 638 ЦК України.

Відсутність в акті прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021 посилання на договір про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021 також не дає суду правових підстав вважати зазначений договір виконаним.

За таких обставин, вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021 не можуть бути визнані судом обґрунтованими, оскільки останній є неукладеним.

Разом з тим, норми чинного законодавства не передбачають заборони здійснювати надання послуг без укладання договору у формі єдиного письмового документу. Договір може бути укладений шляхом вчинення реальних (активних) дій, як то надання позивачем послуг відповідачу та прийняття таких послуг останнім.

Як вже зазначалось вище, між сторонами було підписано акт прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021 згідно якого Фізична особа-підприємець Коварський Петро Володимирович надав Товариству з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн послугу з розробки програмного забезпечення на загальну суму 14175,00 доларів США.

В акті прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021 зазначено, що сторони претензій одна до одної не мають. Заборгованість складає 14175,00 доларів США, в еквіваленті по курсу НБУ на момент виплати.

Вищевказаний акт прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021 підписано без зауважень обома сторонами та скріплено печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн.

Наведене вище свідчить про те, що Фізична особа-підприємець Коварський Петро Володимирович виконав взяті на себе зобов`язання та розробив програмне забезпечення, про що свідчить Акт прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021 на суму 14175,00 доларів США.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн свої зобов`язання щодо оплати вартості отриманих послуг всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України не виконало.

Доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн вищевказаної заборгованості в розмірі 14175,00 доларів США, матеріали справи не містять.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зміст акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021 свідчить про те, що сторони не узгодили строк виконання зобов`язання з оплати відповідачем вартості наданих послуг з розробки програмного забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Положеннями ст.530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, тому останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі позову. При цьому волевиявлення щодо виконання боржником відповідного обов`язку має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до відома боржника (аналогічний висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі № 910/10958/19).

Приймаючи до уваги вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що подання Фізичною особою-підприємцем Коварським Петром Володимировичем позову до Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн в даній справі є вимогою в розумінні ч.2 ст.530 ЦК України.

За змістом ст.524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.ч.1,2 ст.533 ЦК України).

Відповідно до штампу канцелярії Господарського суду Харківської області Фізична особа-підприємець Коварський Петро Володимировичем звернувся із позовом в даній справі 16.02.2023.

Згідно офіційного курсу НБУ станом на 16.02.2023 було встановлено наступний курс: 1 долар США - 36,5686 грн.

Зважаючи на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що з Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн на користь Фізичної особи-підприємця Коварського Петра Володимировича підлягає стягненню 518 359,91 грн. (14175,00 доларів США х 36,5686 грн.). В решті вимог судом першої інстанції правомірно відмовлено.

В той же час, місцевий господарський суд дійшов безпідставного висновку, що вищевказана сума заборгованості підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн на користь Фізичної особи-підприємця Коварського Петра Володимировича на підставі договору №08/2021-1 про надання послуг від 17.08.2021, оскільки вказаний правочин є неукладеним.

Доводи апелянта, що позивачем в порушення ч.3 ст.162 ГПК України не було зазначено в позовній заяві засобів зв`язку відповідача та офіційний адрес електронної пошти; не було додано до позову обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються; в порушення ст.60 ГПК України позивачем не надано допустимих доказів повноважень адвоката як особи, що підписала позовну заяву; не надано доказів направлення позовної заяви відповідачу, не є підставою для залишення позову без розгляду, зважаючи на наступне:

- ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.02.2023 року було: залишено позовну заяву Фізичної особи-підприємця Коварського Петра Володимировича без руху, з огляду на ненадання доказів направлення відповідачу копії позовної заяви із додатками; встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На адресу Господарського суду Харківської області 01.03.2023 від Фізичної особи-підприємця Коварського Петра Володимировича надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви до якого було додано копію квитанції АТ «Укрпошта» від 28.02.2023 та опис вкладення у цінний лист.

Із опису вкладення у цінний лист вбачається, що позивачем направлено позовну заяву в даній справі Товариству з обмеженою відповідальністю Діверджент за наступною адресою: м. Харків, вул. Данилевського, 6.

Судова колегія апеляційної інстанції враховує, що в описі вкладення у цінний лист не зазначено повного найменування відповідача.

Разом з тим, апеляційний господарський суд враховує, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн є наступна адреса: м. Харків, вул. Данилевського, 6.

Доказів знаходження за вищевказаною адресою (м. Харків, вул. Данилевського, 6) юридичної особи із найменуванням - Товариство з обмеженою відповідальністю Діверджент, в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем виконано вимоги ухвали Господарського суду Харківської області від 20.02.2023 та надано суду докази надсилання позовної заяви із доданими до неї документами на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн.

При цьому, незначні дефекти поданого опису вкладення у цінний лист (зазначення неповного найменування відповідача) не можуть розцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду першої інстанції від 20.02.2023 року, та не може бути підставою для залишення позову без розгляду.

Невідповідність аркушів позовної заяви та додатків, які містяться в матеріалах справи та кількість аркушів позовної заяви з додатками, яка була направлена позивачем на адресу відповідача, може бути зумовлена використанням іншого розміру шрифту, параметрів полів, відступів тощо (зважаючи на те, що позивач був позбавлений можливості надіслати копію позовної заяви відповідачу через систему «Електронний суд» і повинен був надіслати її засобами поштового зв`язку).

При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн 06.06.2023 ознайомився із матеріалами справи та зробив фотокопії, що свідчить про обізнаність відповідача із наявними в матеріалах справи документами.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач не був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені ГПК України;

-згідно п.2 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти. Разом з тим, в разі якщо позивачу невідомі номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти відповідача, заявник має право не зазначати відповідні відомості;

- стосовно ненадання позивачем обґрунтованого розрахунку суму, що стягуються, зазначені доводи відповідача спростовуються змістом позовної заяви в якій позивачем зазначено суму боргу в розмірі 14175,00 доларів США та її еквівалент в сумі 518 379,75 грн., яка визначена згідно офіційного курсу НБУ станом на 15.02.2023;

- доводи апелянта щодо невідповідності долученого до позову ордеру на надання правничої допомоги вимогам Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, не приймаються колегією суддів апеляційної інстанції зважаючи на те, що позовна заява була подана через систему «Електронний суд». При цьому, ордер на надання правничої (правової допомоги) також був сформований в системі «Електронний суд», а адвокатом позивача при формуванні відповідного ордеру було заповнено всі обов`язкові поля, які вимагала система.

Крім того, в матеріалах справи міститься ордер №1122718 від 16.02.2023 в письмовій формі, який містить в собі всі обов`язкові реквізити, передбачені п.12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41;

- наведене вище свідчить про безпідставність доводів апелянта про необхідність залишення позову без розгляду.

Доводи апелянта щодо недостовірності договору про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021, додаткової угоди №1 від 26.11.2021 до договору про надання послуг №08/2021-1 від 17.08.2021, акту прийому-передачі наданих послуг №1 від 15.12.2021 є безпідставними, необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на власних припущеннях апелянта. При цьому, позивачем надано апеляційному господарському суду оригінали вищевказаних доказів, які було ретельно досліджено під час слухання справи.

Інші доводи апелянта були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 07.06.2023 у справі №922/601/23 підлягає зміні його мотивувальної частини щодо правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн на користь Фізичної особи-підприємця Коварського Петра Володимировича заборгованості у розмірі 518359,91 грн., з мотивів, викладених в даній постанові. Крім того, з абзацу другого резолютивної частини оскаржуваного рішення підлягає виключенню посилання на підставу для стягнення з відповідача заборгованості - договір №08/2021-1 про надання послуг від 17.08.2021 року.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн на рішення Господарського суду Харківської області від 07.06.2023 у справі №922/601/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 07.06.2023 у справі №922/601/23 змінити.

Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Харківської області від 07.06.2023 у справі №922/601/23 в наступній редакції:

«В позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Діверджент Стретеджіс Юкрейн (адреса: 61058, м.Харків, вул.Данилевського, буд.6; ) на користь Фізичної особи-підприємця Коварського Петра Володимировича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість у розмірі 518359,91грн та 7775,39 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "19" червня 2023 р.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Е.В. Сгара

Суддя О.І. Склярук

Суддя І.А. Шутенко

Повний текст постанови складено та підписано 30.10.2023 року