РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.10.2023Справа № 910/8298/22

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЗЕФО-МИКОЛАЇВСЬКА БІОГАЗОВА КОМПАНІЯ"

до Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ"

про стягнення 11 589 671,76 грн,

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Ратківська А. Р.

Представники:

від позивача - Гелемей Ю.М.

від відповідача - Коваль О.С.

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮЗЕФО-МИКОЛАЇВСЬКА БІОГАЗОВА КОМПАНІЯ" (далі - позивач, ТОВ "ЮЗЕФО-МИКОЛАЇВСЬКА БІОГАЗОВА КОМПАНІЯ") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (далі - відповідач, ДП Державне підприємство "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ") про стягнення 11 589 671,76 грн заборгованості на підставі Договору № 1097/01 від 05.12.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 1097/01 від 05.12.2019 щодо оплати електричної енергії, проданої позивачем у січні - травні, липні, жовтні 2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2022 позовну заяву ТОВ "ЮЗЕФО-МИКОЛАЇВСЬКА БІОГАЗОВА КОМПАНІЯ" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8298/22, ухвалено здійснювати розгляд справи 26.09.2022 о 11:20 год за правилами загального позовного провадження.

21.09.2022 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що зобов`язання відповідача з оплати вартості електричної енергії не може виникнути раніше затвердження Регулятором (НКРЕКП) розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Оскільки станом на момент звернення позивача з позовом до суду Регулятор не оприлюднив рішення щодо затвердження розміру вартості послуги за жоден заявлений позивачем розрахунковий період 2021 року, то відповідно і зобов`язання з оплати електричної енергії за відповідні періоди у відповідача не виникло, відтак позовні вимоги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

У підготовчому засіданні, призначеному на 26.09.2022 о 11:20 год, судом оголошено перерву до 10.10.2022 о 15:40 год.

Підготовче засідання, призначене на 10.10.2022, не відбулося у зв`язку з серією ракетних ударів рф по Києву, задля збереження життя, здоров`я та убезпечення учасників судового процесу.

12.10.2022 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2022 призначено підготовче засідання у справі на 14.11.2022 о 16:00 год.

18.10.2022 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Згідно наведеного клопотання відповідач повідомив суд, що у період з 15.09.2022 по 28.09.2022 оплатив позивачеві 10 929 599,89 грн за електроенергію, відпущену у 2021 році, на підтвердження чого долучив до клопотання платіжні доручення на вказану суму.

11.11.2022 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, згідно яких відповідач зазначив, що постановою НКРЕКП № 117 від 09.09.2023, опублікованою на сайті НКРЕКП 12.09.2022, затверджено розмір вартості послуги, наданої ДП "Гарантований покупець" у січні - травні, липні, жовтні 2021 року, а відтак зобов`язання відповідача з оплати вартості електроенергії за вказаний період виникли 16.09.2022. Після затвердження розміру вартості послуги, керуючись п. 10.4 Порядку, відповідач сплатив вартість електроенергії за спірні періоди на суму 10 929 599,89 грн, а також 18.10.2022 відповідач сплатив 393 132,59 грн за електроенергію, відпущену в жовтні 2021 року.

14.11.2022 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли пояснення та клопотання про залучення КМУ, ПрАТ "НЕК "Укренерго" та НКРЕКП третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У підготовче засідання, призначене на 14.11.2022, з`явилися представники позивача та відповідача.

Суд долучив до матеріалів справи, подані учасниками справи через відділ діловодства суду заяви по суті спору та заяви з процесуальних питань.

У підготовчому засіданні, призначеному на 14.11.2022, суд оголосив перерву до 28.11.2022 на 11:00 год.

25.11.2022 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

У підготовче засідання, призначене на 14.11.2022, з`явився представник позивача. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився.

Суд долучив до матеріалів справи, подані учасниками справи через відділ діловодства суду заяви по суті спору та заяви з процесуальних питань.

У підготовчому засіданні, призначеному на 28.11.2022, здійснювався розгляд клопотань представника відповідача, поданих 14.11.2022 через відділ діловодства суду, про залучення третіх осіб на стороні відповідача. Суд відхилив клопотання відповідача про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У підготовчому засіданні, призначеному на 28.11.2022, здійснювався розгляд заяви представника позивача, поданої 25.11.2022 через відділ діловодства суду, про зменшення позовних вимог. Суд задовольнив заяву позивача про зменшення позовних вимог. Суд розглядає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 266 939,28 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 судом повернуто позивачу зі спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 169 840,99 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.01.2023 о 10:00 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 зупинено провадження у справі №910/8298/22 до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 910/15867/21 у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зобов`язано учасників справи сповістити суд про усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у справі № 910/8298/22.

Судом встановлено, що 07.04.2023 об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду винесено постанову у справі № 910/15867/21, повний текст якої оприлюднено 06.06.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2023 поновлено провадження у справі № 910/8298/22, призначено судове засідання у справі на 25.09.2023 о 15:20 год.

08.09.2023 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2023 заяву представника позивача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, постановлено проведення судових засідань у справі № 910/8298/22 здійснювати за участі представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

12.09.2023 через відділ діловодства суду (засобами електронного зв`язку) від представника позивача надійшли додаткові пояснення, згідно яких позивач повідомив суд, що заборгованість відповідача за Договором становить 266 939,28 грн за жовтень 2021 року, позивач також зазначив, що 12.09.2022 на офіційному веб-порталі Регулятора оприлюднено постанову НКРЕКП № 117 від 09.09.2022 "Про затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "Гарантований покупець" у січні-травні, липні, жовтні 2021 року та у лютому-червні 2022 року". Отже, відповідачем не виконано зобов`язання щодо оплати вартості електричної енергії за жовтень 2021, що свідчить про порушення прав позивача.

25.09.2023 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, згідно яких відповідач зазначив, що з урахуванням п. 3.3 Договору та п. 10.4 Порядку строк розрахунків відповідача за Договором не міг виникнути раніше дати оприлюднення рішення Регулятора за відповідні розрахункові періоди, а прострочення виконання грошового зобов`язання у відповідача могло виникнути не раніше ніж через 3 робочі дні з дати оприлюднення рішення Регулятора (постанова НКРЕКП від 09.09.2022 № 117 оприлюднена 12.09.2022). Оскільки позивач звернувся до суду (25.08.2022) до затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, тому, на думку відповідача, позовні вимоги заявлено передчасно. Крім того, в період дії воєнного стану відповідачем здійснюються розрахунки з дотриманням положень наказів Міністерства енергетики України №140 від 28.03.2022 та №206 від 15.06.2022.

У судове засідання, призначене на 25.09.2023, з`явились представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 25.09.2023 судом здійснювався розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 25.09.2023 судом було заслухано вступне слово позивача та відповідача.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю (у редакції заяви про зменшення позовних вимог).

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні 25.09.2023 судом з`ясовано обставини справи та досліджено докази, після чого суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 25.09.2023 на стадії судових дебатів судом оголошено перерву до 23.10.2023 на 11:40 год.

20.10.2023 в системі "Електронний суд" сформовані та зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" додаткові пояснення відповідача у справі, відповідно до яких відповідач повідомив суд, що ним була здійснена оплата на користь позивача за Договором у сумі 1 278,08 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №316747 від 18.10.2023. Зокрема, відповідач в додаткових поясненнях просив суд закрити провадження у справі №910/8298/22 в частині 1 278,08 грн та відмовити в задоволенні іншої частини позовних вимог.

23.10.2023 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли пояснення та клопотання про закриття провадження в частині, аналогічні за змістом попереднім.

У судове засідання, призначене на 23.10.2023, з`явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні, призначеному на 23.10.2023, здійснювався розгляд клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі №910/8298/22 в частині 1 278,08 грн.

Суд задовольнив клопотання відповідача про закриття провадження у справі №910/8298/22 в частині 1 278,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2023 закрито провадження у справі № 910/8298/22 в частині стягнення з Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" заборгованості на підставі Договору № 1097/01 від 05.12.2019 в розмірі 1 278,08 грн.

У судовому засіданні, призначеному на 23.10.2023, представник відповідача вказував про здійснення відповідачем додаткових оплат на користь позивача за Договором, просив суд відкласти судове засідання, проте докази таких додаткових оплат суду не подав.

Суд відхилив клопотання відповідача про відкладення судового засідання.

Суд розглядає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 265 661,20 грн.

У судовому засіданні 23.10.2023 здійснювались судові дебати, в яких представники позивача та відповідача виступили з промовою (заключним словом).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 23.10.2023 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши в судовому засіданні докази, якими сторони обґрунтовували відповідні обставини, суд

УСТАНОВИВ:

05.12.2019 між ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (далі - гарантований покупець, відповідач) та ТОВ "ЮЗЕФО-МИКОЛАЇВСЬКА БІОГАЗОВА КОМПАНІЯ" (далі - виробник за "зеленим" тарифом, позивач) був укладений Договір № 1097/01 (далі -Договір 1097/01 від 05.12.2019 або Договір).

Згідно з пунктом 1.1 Договору, за цим Договором виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок № 641 або Порядок) (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.3 Договору, виробник за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць виробника за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Згідно з п. 2.4 Договору, сторони погодили, що виробник за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), у національній валюті України.

Пунктом п. 2.5 Договору передбачено, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом.

Відповідно до п. 3.1 Договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку.

Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 3.3 Договору оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюється відповідно до положень глави 10 Порядку.

Пунктом 10.4 Порядку передбачено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.

Пунктом 4.5 Договору встановлено, що гарантований покупець зобов`язаний купувати у виробника за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у виробника за "зеленим" тарифом електричну енергію.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (продавець за "зеленим" тарифом) на виконання умов Договору у січні - грудні 2021 році продав, а відповідач (гарантований покупець) купив електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, на загальну суму 152 430 385,11 грн, що підтверджується Актами купівлі - продажу електроенергії за січень - грудень 2021 року, перелік яких наведено у позовній заяві, копії яких додано до позовної заяви - додатки № 3 - 14 (а.с. 27 - 38 т. 1).

Відповідач здійснив часткову оплату за отриману електричну енергію у січні - грудні 2021 році на загальну суму в розмірі 140 840 713,35 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, перелік яких наведено у позовній заяві, копії яких додано до позовної заяви - додаток № 16 (а.с. 40 - 118 т. 1).

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив, що враховуючи часткову оплату відповідачем електроенергії за актами купівлі-продажу електроенергії за січень - травень, липень, жовтень 2021 року, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором за відпущену у цей період електроенергію становить 11 589 671,76 грн (152 430 385,11 грн - 140 840 713,35 грн = 11 589 671,76 грн). З доводами позивача, відповідач порушив зобов`язання за Договором, оскільки у повному обсязі та своєчасно не сплатив за куплену електроенергію за "зеленим" тарифом за вказаний період.

Після відкриття провадження у справі, у період з 15.09.2022 по 18.10.2022 відповідач здійснив оплату за електроенергію, відпущену позивачем у січні - травні, липні, жовтні 2021 року на загальну суму 11 322 732,48 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с. 168 - 173, 186 т. 1).

Враховуючи наведені оплати відповідача, позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду, відповідно до якої позовні вимоги позивача до відповідача визначені у сумі 266 939,28 грн заборгованості за Договором за жовтень 2021 року.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з приписами статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір 1097/01 від 05.12.2019 є договором поставки.

Згідно з приписами статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні за змістом положення містяться у статті 712 ЦК України, відповідно до яких за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до частини 1 статті 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 ГК України).

Предметом позову в даній справі (з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог та ухвали Господарського суду міста Києва від 23.10.2023 про закриття провадження у справі №910/8298/22 в частині 1 278,08 грн) є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену у жовтні 2021 року електричну енергію на підставі Договору 1097/01 від 05.12.2019.

Судом встановлено, що:

- на виконання умов Договору у жовтні 2021 року позивачем поставлено, а відповідачем прийнято електричну енергію у загальному обсязі 515 618 кВт/год. на загальну суму 2 659 103,90 грн з ПДВ;

- факт поставки електричної енергії у жовтні 2021 року, її обсяг та вартість підтверджується Актом купівлі-продажу електроенергії за жовтень 2021 року (а.с. 36 т. 1), який підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками підприємств; жодних зауважень щодо обсягів та вартості поставленої електричної енергії, наведених в Акті купівлі-продажу електроенергії за жовтень 2021 року, відповідач не надав та у встановленому законом порядку не висловлював;

- відповідачем було здійснено лише часткову оплату електроенергії, поставленої у жовтні 2021 на загальну суму 2 393 442,70 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

Отже, станом на момент розгляду справи не оплаченою відповідачем є поставлена позивачем у жовтні 2021 року електрична енергія на загальну суму 265 661,20 грн (2 659 103,90 грн - 2 393 442,70 грн = 265 661,20 грн), що фактично не заперечувалось відповідачем.

Спірним у даній справі є питання настання чи ненастання строку виконання зобов`язання відповідача з оплати поставленої електричної енергії за спірний період.

Правовідносини у даній справі виникли між сторонами на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, регулювання яких здійснюється положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про ринок електричної енергії", Порядку № 641.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

За змістом частин другої та третьої статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.

Гарантований покупець зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлена потужність яких не перевищує 150 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими споживачами.

Купівля-продаж такої електричної енергії за "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до нього здійснюється на підставі двостороннього договору між виробником або споживачем, якому встановлено "зелений" тариф, та гарантованим покупцем. Такий договір укладається на підставі типового договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом. Типова форма договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом затверджується Регулятором.

Договір купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом укладається між гарантованим покупцем та виробником або споживачем, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії (крім доменного та коксівного газів, а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями) на весь строк дії "зеленого" тарифу.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 30 Закону України "Про ринок електричної енергії" виробники мають право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану ними електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.

Порядок і строки розрахунків за договорами купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом регулюються Порядком № 641.

Відповідно до пункту 10.1 Порядку № 641 до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку (АКО), підписаної кваліфікованим електронним підписом (КЕП), за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Якщо надходження оперативних даних щодо обсягу товарної продукції за перші 10 та 20 днів розрахункового місяця від АКО припадає на день здійснення авансового платежу та/або на вихідний день, то оплата платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати здійснюється впродовж двох робочих днів після отримання даних.

Згідно з пунктом 10.4 Порядку № 641 після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного КЕП уповноваженої особи акта купівлі-продажу.

Таким чином, відповідно до Порядку № 641 позивач має право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за поставлену ним електричну енергію відповідно до укладеного договору, а відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у виробника за "зеленим" тарифом у три етапи (два авансових та один - за фактом закінчення розрахункового місяця), а саме: перший (авансовий) - до 15 числа (включно) розрахункового місяця; другий (авансовий) - до 25 числа (включно) розрахункового місяця; третій (остаточний, у розмірі 100%) - протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.

На розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду перебувала справа № 910/15867/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аякс Дніпро" до Державного підприємства "Гарантований покупець". Предметом позову у цій були вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлену у січні-серпні 2021 року електричну енергію на підставі договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, а також штрафних санкцій (пені і штрафу) та 3% річних. Спірним у цій справі було питання настання чи ненастання строку виконання зобов`язання відповідача з оплати поставленої електроенергії.

Ухвала Верховного Суду від 27.12.2022, якою справу № 910/15867/21 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, була мотивована тим, що через невизначеність як у Порядку № 641, так і в договорі купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом граничної дати для затвердження Регулятором розміру вартості послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та дати остаточного розрахунку гарантованим покупцем з виробниками електричної енергії за "зеленим" тарифом, норми спеціального законодавства в цьому випадку вступають у колізію із загальними нормами цивільного законодавства, зокрема, статтями 526, 530 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України. Враховуючи викладене, з метою забезпечення єдності судової практики щодо застосування статей 526, 530 Цивільного кодексу України, статті 30 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 10.4 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.04.2019 № 641, для вирішення питання щодо наявності чи, навпаки, відсутності підстав для відступу від висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 12.05.2021 у справі № 910/11830/20, від 14.09.2021 у справі № 910/7256/20, від 01.09.2021 у справі № 910/13034/20, від 19.08.2021 у справі № 910/11889/20 щодо застосування зазначених норм права у подібних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передачі справи № 910/15867/21 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За результатом касаційного перегляду справи № 910/15867/21 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.04.2023 (дата оприлюднення 06.06.2023) не вбачала підстав для відступу від висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суду від 12.05.2021 у справі №910/11830/20, від 14.09.2021 у справі № 910/7256/20, від 01.09.2021 у справі №910/13034/20, від 19.08.2021 у справі № 910/11889/20 щодо застосування статей 526, 530 Цивільного кодексу України, статті 30 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 10.4 Порядку № 641.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.04.2023 у справі № 910/15867/21 дійшла висновку, що "з огляду на приписи статті 65 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 10.4 Порядку №641, пункту 3.3 Договору та статті 530 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання відповідача за розрахунком вартості придбаної у позивача електричної енергії за періоди січень-серпень 2021 року мало бути виконано після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці" (п. 32).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин судом враховано висновки щодо застосування статей 526, 530 ЦК України, статті 30 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 10.4 Порядку № 641, викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.04.2023 у справі № 910/15867/21.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що постановою НКРЕКП від 09.09.2022 № 1117 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у січні - травні, липні, жовтні 2021 року та у лютому - червні 2022 року. Зазначена постанова була оприлюднена на офіційному веб-сайті Регулятора 12.09.2022.

Отже, остаточний розрахунок за отриману у жовтні 2021 року електричну енергію відповідач повинен був здійснити у строк до 15.09.2022 року (після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення постанови НКРЕКП від 09.09.2022 № 1117).

При цьому судом враховано, що на час звернення позивача з позовом до суду (29.08.2022) розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у жовтні 2021 року, не було затверджено, що свідчить про те, що на момент подачі позову строк платежу за цей період не наступив. Наразі після відкриття провадження у справі, враховуючи постанову НКРЕКП від 09.09.2022 № 1117, строк платежу за жовтень 2021 року наступив.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначив, що зобов`язання сторін у заявлений період виникли під час дії воєнного стану, тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення наказів Міністерства енергетики України №140 від 28.03.2022 та №206 від 15.06.2022 "Про розрахунок з виробниками за зеленим тарифом".

У зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України указом Президента України від 24.02.2022 № 64 введено воєнний стан в Україні, в подальшому указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Статтею 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Тобто, з моменту введення воєнного стану, з урахуванням положень статті 1 Закону України "Про оборону України", в Україні діє особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Судом встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та з метою забезпечення безпеки постачання електричної енергії, Міністерством енергетики України прийнято наказ "Про розрахунки на ринку електричної енергії" від 28.03.2022 №140 (далі - Наказ №140), яким наказано ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" з дати набрання чинності цим наказом на період дії воєнного стану в Україні з кошів, що наявні на поточному рахунку та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, забезпечити перерахування коштів на сплату авансових платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, виробникам електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ", із дотриманням Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 26.04.2019 №641, та з урахуванням таких положень: за результатами продажу електричної енергії за перші 10 днів розрахункового місяця розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (за винятком необхідних для здійснення господарської діяльності ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ") станом на 10 число розрахункового місяця, здійснюється відповідно до таких показників, зокрема, сума, що дорівнює значенню 40 відсотків від середньозваженого розміру "зеленого" тарифу за 2021 рік, - для виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії з біогазу (пп. 1.1.4 пп. 1.1 п. 1 Наказу №140).

Згідно з пп. 1.2 п. 1 Наказу №140 у випадку нестачі грошових коштів для забезпечення виплати сум, передбачених підпунктами 1.1.1 - 1.1.5 цього пункту, наявні грошові коши розподіляються між виробниками пропорційно до показників, зазначених у підпунктах 1.1.1 - 1.1.5 цього пункту, а підпункт 1.1.6 цього пункту не застосовується.

У пп. 1.3 п. 1 Наказу №140 визначено, що за результатами продажу електричної енергії за подальші 10 днів розрахункового місяця, а також за результатами розрахункового місяця, розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" станом на 20 число (або на кінець) розрахункового місяця, здійснюється таким чином, щоб за результатами 20 днів розрахункового місяця (або за результатами розрахункового місяця) було збережено показники розрахунків передбачених підпунктами 1.1.1- 1.1.5 цього пункту.

Судом також встановлено, що відповідно до Законів України "Про ринок електричної енергії", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні", від 14 березня 2022 року №133 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", від 17 травня 2022 року №341 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", з метою забезпечення безпеки постачання електричної енергії споживачам та уникнення ризиків призупинення діяльності виробників електричної енергії з альтернативних джерел енергії в умовах воєнного стану Міністерством енергетики України прийнято наказ "Про розрахунок з виробниками за "зеленим тарифом" від 15.06.2022 №206 (далі - Наказ №206), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.06.2022 за №692/38028.

Наказом № 206 визначено:

1. Державному підприємству "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на період дії воєнного стану в Україні з коштів, що наявні на поточному рахунку та надходять від продажу електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, забезпечити перерахування коштів на сплату платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, виробникам електричної енергії з альтернативних джерел енергії (далі - виробники), що мають договірні відносини з Державним підприємством ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ", із дотриманням вимог Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 26 квітня 2019 року № 641, та з урахуванням положень, викладених у пункті 2 цього наказу.

2. Установити, що за результатами продажу електричної енергії за перші 10 днів розрахункового місяця розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (за винятком необхідних для забезпечення господарської діяльності Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ") станом на 10 число розрахункового місяця, здійснюється відповідно до таких показників: …

4) сума, що дорівнює значенню 40 відсотків від середньозваженого розміру "зеленого" тарифу за 2021 рік, - для виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії з біогазу; …

6) у випадку наявності залишку грошових коштів, що залишився на поточному рахунку після виконання підпунктів 1-5 цього пункту, цей залишок розподіляється та спрямовується виробникам пропорційно розміру нарахувань для відповідного виробника, здійснених з урахуванням підпунктів 1-5 цього пункту, але не більше вартості товарної продукції розрахункового періоду, розрахованої за "зеленим" тарифом для такого виробника;

7) у випадку нестачі грошових коштів для забезпечення виплати сум, передбачених підпунктами 1-5 цього пункту, наявні грошові кошти розподіляються між виробниками пропорційно до показників, зазначених у підпунктах 1-5 цього пункту.

3. Установити, що за результатами продажу електричної енергії за подальші 10 днів розрахункового місяця, а також за результатами розрахункового місяця, розподіл грошових коштів, наявних на поточному рахунку Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (за винятком необхідних для забезпечення господарської діяльності Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ") станом на 20 число (або на кінець) розрахункового місяця, здійснюється таким чином, щоб за результатами 20 днів розрахункового місяця (або за результатами розрахункового місяця) було збережено показники розрахунків, передбачених підпунктами 1-5 пункту 2 цього наказу.

У випадку наявності залишку грошових коштів, що залишився на поточному рахунку після виконання підпунктів 1-5 пункту 2 цього наказу, цей залишок розподіляється та спрямовується виробникам відповідно до підпункту 6 пункту 2 цього наказу.

5. Цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та діє протягом періоду дії воєнного стану в Україні.

Правомірність Наказу №206 була предметом дослідження Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №640/10894/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Солар-Груп" до Міністерства енергетики України, треті особи: Кабінет Міністрів України, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державне підприємство "Гарантований покупець", Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна - Енерговат", Приватне підприємство "Арт-Енерго", Товариство з обмеженою відповідальністю "Екоенергосервіс Дніпро", Товариство з обмеженою відповідальністю "Солар Енерджі Інвестментс Україна", про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства енергетики України від 15.06.2022 №206 "Про розрахунки з виробниками за "зеленим" тарифом"

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2022 у справі №640/10894/22, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2023, у задоволенні позову відмовлено.

Адміністративні суди дійшли висновку про наявність повноважень та компетенції у Міністерства енергетики України щодо прийняття Наказу №206, зазначивши таке.

Міненерго здійснює нормативно-правове регулювання відносин у електроенергетичному комплексі в особливий період шляхом видання наказів, які мають відповідати вимогам Конституції та законів України, а електроенергетичні підприємства у своїй діяльності в особливий період повинні керуватись прийнятими актами Міненерго.

Наказ від 15.06.2022 №206 "Про розрахунки з виробниками за "зеленим" тарифом" прийнятий відповідачем в межах повноважень та з метою забезпечення розрахунків за електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії.

Державна реєстрація оскаржуваного наказу відбулась відповідно до Указу Президента України від 03.10.1992 №493 "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", Постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 №731 "Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністра юстиції України від 12.04.2005 №34/5.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 №172 "Про внесення зміни до пункту 13 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади" передбачено, що у невідкладних випадках, пов`язаних із введенням в Україні або в окремих її місцевостях воєнного стану, що потребують негайного прийняття рішення, суб`єкт нормотворення може видати відповідний нормативно-правовий акт без узгодження із суб`єктами нормотворення та/або з іншими заінтересованими органами.

Отже, приймаючи оскаржуваний наказ Міненерго реалізувало передбачену компетенцію по регулюванню сталого функціонування підприємства паливо-енергетичного комплексу (ДП "Гарантований покупець") в особливий період, а саме: під час воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64.

Наказ Міністерства енергетики України від 15.06.2022 №206 "Про розрахунки з виробниками за "зеленим" тарифом" був виданий для стабілізації ситуації в енергетичному секторі країни в період дії воєнного стану та з метою збереження можливості для всіх без винятку генерацій здійснювати виробництво електричної енергії з альтернативних джерел в умовах значного дефіциту коштів на ринку електричної енергії.

Регулювання порядку здійснення ДП "Гарантований покупець" протягом періоду дії воєнного стану в Україні перерахування коштів на сплату платежів за придбану електричну енергію, вироблену з альтернативних джерел енергії, виробникам електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП "Гарантований покупець", не відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України щодо управління ДП "Гарантований покупець", а тому підстави стверджувати про те, що видання оскаржуваного наказу є перевищенням повноважень Міненерго, є необґрунтованими.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до частини 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Норми статті 129-1 Конституції України визначають, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, судове рішення у справі №640/10894/22 не може бути поставлене під сумнів. Отже, правомірність прийняття Міністерством енергетики України Наказу від 15.06.2022 №206 "Про розрахунки з виробниками за "зеленим" тарифом" в межах повноважень та з метою забезпечення розрахунків за електричну енергію, виробленої з альтернативних джерел енергії, в період дії воєнного стану підтверджено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2022 по справі №640/10894/22, яке набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що розрахунки ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" на період дії воєнного стану в Україні здійснюються виробникам електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що мають договірні відносини з ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ", з урахуванням показників, визначених наказами Міністерства енергетики України №140 від 28.03.2022 (втратив чинність 05.07.2022 на підставі наказу № 221 від 05.07.2022), №206 від 15.06.2022, а тому суд приймає до уваги доводи відповідача в цій частині.

Відповідно до наказу Міністерства енергетики України №206 від 15.06.2022, який є чинним станом на час розгляду справи, для ТОВ "ЮЗЕФО-МИКОЛАЇВСЬКА БІОГАЗОВА КОМПАНІЯ" застосується показник, що дорівнює значенню 40 відсотків від середньозваженого розміру "зеленого" тарифу за 2021 рік, як для виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії з біогазу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на виконання умов Договору було здійснено оплату електричної енергії, поставленої у жовтні 2021, на загальну суму в розмірі 2 393 442,70 грн, що підтверджено сторонами. При цьому позивач не заперечував, що загальна сума здійсненої відповідачем оплати за електричну енергію за жовтень 2021 року не відповідає розміру, встановленому положеннями наказу Міністерства енергетики України №206 від 15.06.2022.

Таким чином, заборгованість ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" перед ТОВ "ЮЗЕФО-МИКОЛАЇВСЬКА БІОГАЗОВА КОМПАНІЯ" за Договором №1097/01 від 05.12.2019 у сумі 265 661,20 грн за електроенергію, відпущену у жовтні 2021 року, станом на момент розгляду даної справи в період дії воєнного стану відсутня.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ТОВ "ЮЗЕФО-МИКОЛАЇВСЬКА БІОГАЗОВА КОМПАНІЯ" до ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ") про стягнення 265 661,20 грн задоволенню не підлягають повністю.

Стосовно розподілу судових витрат.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається із суми сплаченого судового збору у розмірі 173 845,08 грн та витрат на професійну правничу правову допомогу, попередня сума яких становить 10 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та відмову в позові повністю, судові витрати покладається на позивача.

Суд зазначає, що судовий збір у частині позовних вимог (1 278,08 грн), у якій ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2023 закрито провадження у справі, покладається на позивача, оскільки суд не встановив порушення відповідачем прав позивача.

Керуючись ст. 4, 13, 73-80, 86, 124, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 253, 254, 256-259 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 25.10.2023

Суддя Оксана ГУМЕГА