ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" жовтня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2296/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Арнаутова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" (65029, Одеська область, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанія "Нова Одеса" (65009, Одеська обл., м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд.11)

про стягнення 813 853,78 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Клименко Ф.І. - самопредставництво;

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог.

30.05.2023 Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанія "Нова Одеса", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 813 853,78 грн.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.06.2023 позовну заяву Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" за № 2377/23 від 30.05.2023 залишено без руху, встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у сумі 12 207,81 грн.

Ухвала від 05.06.2023 була отримана представником Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" 08.06.2023 у приміщенні суду.

19.06.2023 до суду від Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої позивач, на виконання вимог вищевказаної ухвали суду, недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.06.2023 відкрито провадження у справі №916/2296/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "26" липня 2023 р. об 11:00.

Судове засідання, яке було призначене ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.06.2023 по справі №916/2296/23 на "26" липня 2023 р. об 11:00, не відбулося у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м.Одеса та Одеській області.

Ухвалою суду від 26.07.2023 підготовче провадження у справі призначено на 16.08.2023.

В судове засідання 16.08.2023 представники сторін не з`явились, натомість 10.08.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване тим, що законний представник підприємства перебуває у відпустці.

Ухвалою суду від 16.08.2023 відкладено підготовче засідання у справі №916/2296/23 на "04" вересня 2023 р. о 15:00.

31.08.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності останнього.

Крім того, 31.08.2023 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

В судове засідання 04.09.2023 з`явився представник позивача. Відповідач до суду не з`явився.

Протокольною ухвалою від 04.09.2023 судом було відкладено підготовче засідання при розгляді справи на "18" вересня 2023 року о 15:45.

Крім того, судом було попередньо визначено дату та час судового засідання для розгляду справи по суті - 25.09.2023 о 15:00.

Представник позивача про дату та час судових засідань був повідомлений у приміщенні суду під розпис, представник відповідача був повідомлений про розгляд справи шляхом надіслання ухвали суду від 05.09.2023 на електронну адресу останнього.

18.09.2023 до суду від позивача надійшли письмові пояснення по справі та заява, у якій останній просить суд вирішити питання стосовно закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті за відсутності представника позивача.

В судове засідання 18.09.2023 позивач та відповідач не з`явилися.

Ухвалою суду від 18.09.2023 закрито підготовче провадження у справі № 916/2296/23 та призначено справу до розгляду по суті в засіданні суду на дату, яка визначалась судом раніше, а саме на "25" вересня 2023 р. о 15:00.

В судове засідання 25.09.2023 з`явився позивач. Відповідач до суду не з`явився.

Протокольною ухвалою від 25.09.2023 судом було оголошено перерву у судовому засіданні при розгляді справи до 16.10.2023 об 11:00.

В судове засідання 16.10.2023 з`явився представник позивача. Відповідач до суду не з`явився.

3. Позиція учасників справи.

3.1. Доводи Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси".

Між Комунальним підприємством "Теплопостачання міста Одеси" (Теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанія "Нова Одеса" (Споживач) було укладено договір №6972 від 01.11.2020 на постачання теплової енергії для опалення приміщень за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, будинок 20 (пункт 2.1. договору). Термін дії договору пролонговано згідно з п. 10.4 договору.

Згідно з п.1.1. договору теплопостачальна організація взяла на себе зобов??язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов?язався оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбаченими цим договором.

Відповідно до п. 23 "Правил користування тепловою енергією" та п. 5.1 договору, облік споживання теплової енергії на опалення визначається розрахунковим способом.

Позивач також посилається на п.6.1. договору, зазначаючи, що розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації по тарифу для інших споживачів у розмірі 1 505,988 грн з ПДВ за 1Гкал, встановленому з 18.03.2020 Постановою НКРЕКП №633 від 17.03.2020. Тариф не є предметом узгодження між теплопостачальною організацією та споживачем, нарахування із застосуванням нових тарифів проводяться з дати встановлення, зазначеної у відповідному рішенні про встановлення тарифу.

Так, Постановою НКРЕКП №2258 від 30.11.2020 затверджено новий тариф з 01.12.2020, який становив 1 832,016 грн з ПДВ за 1 Гкал.

Постановою НКРЕКП №1085 від 07.07.2021 затверджено встановлення тарифів місцевими органами влади.

23.12.2021 виконавчим комітетом Одеської міської ради було прийнято рішення про встановлення з 01.01.2022 Комунальному підприємству "Теплопостачання міста Одеси" нових тарифів для категорії "Інші споживачі" в розмірі 5 795,64 грн з ПДВ за 1 Гкал.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на п.6.2, 6.3, та 6.4 договору та зазначає, що розрахунковим періодом є календарний місяць, Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, кінцевим терміном розрахунку є 20 число місяця, наступного за розрахунковим.

Так, на виконання договірних зобов?язань позивач постачав теплову енергію споживачу, проте, в порушення зобов`язань за договором, відповідач за спожиту теплову енергію частково не сплачував, внаслідок чого у період з листопада 2021 року по березень 2023 року включно у нього виникла заборгованість в розмірі 813 853,78 грн.

Таким чином, враховуючи, що Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" взяті на себе зобов?язання за договором виконало у повному обсязі, а споживач, в порушення своїх зобов?язань несвоєчасно здійснював оплату за надані йому послуги, що спричинило заборгованість у сумі 813 853, 78 грн, позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанія "Нова Одеса" на користь позивача утворену заборгованість.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанія "Нова Одеса".

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач зазначає, що несвоєчасне внесення платежів за спожиту теплову енергію у період з листопада 2021 року по березень 2023 року здебільше припадало на період запровадження Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 карантинних обмежень.

Так, у зв`язку із запровадженням у 2020 році певних карантинних заходів та обмежень позивач вимушений був призупинити свою діяльність, оскільки використання об`єкту оренди безпосередньо пов`язане із спілкуванням людей, з огляду на що існувала загроза безпеки здоров`ю працівників підприємства та інших осіб.

Крім того, відповідач посилається на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким ТППУ засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України як форс-мажорні обставини, а також на розділ 9 укладеного договору, відповідно до якого сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань, якщо воно є результатом дії обставин непереборної сили, зазначаючи, що несплата відповідачем заборгованості за договором викликана обставинами, які не залежать від відповідача.

4. Фактичні обставини, встановлені судом.

01.11.2020 між Комунальним підприємством "Теплопостачання міста Одеси" (Теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанія "Нова Одеса" (Споживач) укладено договір №6972 на постачання теплової енергії (а.с.6-9), відповідно до п.1.1 якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачу теплову енергію, а споживач зобов`язується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбаченими цим договором.

Згідно з п.2.1 договору теплова енергія постачається споживачу на опалення приміщень за адресою вул. Грецька, 20, в обсягах згідно теплового навантаження об`єкту -0,0709 Гкал/год. Даний об`єкт належить споживачу на підставі договору суборенди нежитлових приміщень від 22.01.2020.

Відповідно до п.3.2.2 договору споживач зобов`язується виконувати умови і порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, що передбачені цим договором.

Пунктом 4.2.2 договору передбачено, що обов`язком теплопостачальної організації є повідомлення споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів або про обмеження постачання тепла.

Відповідно до п.5.1 договору облік споживання теплової енергії на опалення об`єкта за адресою по вул. Грецька, 20 тимчасово до встановлення приладу обліку визначається розрахунковим способом.

Згідно з п.5.3 договору, при відсутності приладу обліку (або виході його з ладу), кількість спожитої теплової енергії визначається розрахунковим способом: на опалення - згідно теплового навантаження будівлі з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел теплопостачальної організації та кількості діб роботи теплоспоживчого обладнання споживача в розрахунковий період; теплове навантаження - це норма витрат на опалення будівель, яка визначається згідно будівельного обсягу та опалювальних характеристик будівель.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації по тарифу для інших споживачів у розмірі 1 505,988 грн з ПДВ за 1Гкал, встановленому з 18.03.2020 Постановою НКРЕКП №633 від 17.03.2020. Тариф не є предметом узгодження між теплопостачальною організацією та споживачем, нарахування із застосуванням нових тарифів проводяться з дати встановлення, зазначеної у відповідному рішенні про встановлення тарифу.

Як передбачено п.п. 6.2-6.4. договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої та зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період. Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця наступного за розрахунковим.

За п. 6.5 договору, для підвищення дисципліни взаєморозрахунків та своєчасного проведення оплати, споживач та теплопостачальна організація щомісячно до 15 числа місяця після розрахункового складають акт звіряння взаєморозрахунків. Підписання акту звіряння взаєморозрахунків, є обов`язковим для споживача та теплопостачальної організації.

Пунктами 9.1 та 9.2 договору сторони погодили, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань, якщо воно є результатом дії обставин непереборної сили. Строк виконання зобов`язань за цим договором у такому разі відкладається на період існування таких обставин. Сторона, для якої виконання зобов`язань стало неможливим внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна негайно, не пізніше п`яти календарних днів, письмово повідомити іншу сторону про початок, можливий строк дії та про припинення дії таких обставин.

Відповідно до п.10.1-10.4 договору, цей договір набуває чинності з 01.11.2020 та діє до 22.12.2022. Договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку, на який він був укладений; взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття рішення Господарським судом; ліквідації будь якої із сторін. Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної сплати спожитої теплової енергії. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде досягнуто взаємної згоди сторін щодо його припинення.

Вказаний договір підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Для здійснення оплати вартості спожитої відповідачем теплової енергії позивачем були складені та виставлені відповідачу рахунки-фактури №6972 за листопад 2021 року березень 2022 року, листопад 2022 року березень 2023 року на загальну суму 912 494,72 грн з ПДВ (а.с.10-19).

Як вбачається з акту звіряння розрахунків №6972 від 01.05.2023 та розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідачем у січні 2022 року було частково здійснено оплату за спожиту теплову енергію у розмірі 45 253,66 грн (а.с.4, а.с.20).

В матеріалах справи наявні докази направлення поштових повідомлень на адресу відповідача (а.с.21-25).

25.05.2023 позивачем на юридичну адресу відповідача надіслано претензію №02.01-21/502 від 24.05.2023 на залишок заборгованості у розмірі 813 853,78 грн, про що свідчить поштова накладна (а.с.26-27).

В матеріалах справи міститься Постанова КМУ №1209 від 10.11.2021, якою затверджено коефіцієнт перерахунку для споживачів теплової енергії, послуг з постачання теплової енергії (крім населення, бюджетних установ, релігійних організацій) за січень, лютий, березень 2022 року, та розгорнутий розрахунок заборгованості, зокрема, з коригуванням в періоді з січня по березень 2022 року відповідно до зазначеної Постанови, наданий позивачем.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.11.2020 №2258 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 січня 2020 року №91", що набрала чинності з 01.12.2020, установлено для відповідача тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії на рівні 1526,68 грн/Гкал (без ПДВ), що з ПДВ становить 1 832,016 грн/Гкал.

Постановою НКРЕКП №1085 від 07.07.2021 "Про затвердження Змін до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання" внесено зміни до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, затверджених Постановою НКРЕКП від 22.03.2017 № 308, відповідно до яких КП "Теплопостачання міста Одеси" з липня 2021 року знаходиться під регулюванням Одеської обласної адміністрації (Департамент систем життєзабезпечення та енергоефективності облдержадміністрації).

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №395 від 23.12.2021 встановлено з 01.01.2022 Комунальному підприємству "Теплопостачання міста Одеси" новй тариф для категорії "Інші споживачі" в розмірі 5 795,64 грн з ПДВ за 1 Гкал.

5. Позиція суду.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, правовідносини між Комунальним підприємством "Теплопостачання міста Одеси", як теплопостачальною організацією, та Товариством з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанія "Нова Одеса", як споживачем, виникли на підставі укладеного між ними 01.11.2020 договору № 6972 на постачання теплової енергії.

Так, з аналізу вищевказаного договору у системному зв`язку з положеннями застосованих судом норм законодавства вбачається, що за своєю правовою природою договір від 01.11.2020 № 6972, є договором постачання (купівлі-продажу) теплової енергії.

При цьому суд зазначає, що згідно вимог ст. 204 Цивільного кодексу України укладений сторонами договір, як правочин є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Так, матеріали справи не містять доказів розірвання, припинення або визнання недійсним договору, у зв`язку з чим суд вважає, що він є чинним та обов`язковим до виконання сторонами у справі.

Відповідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У відповідності до ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом, позивачем доведено належними та допустимими доказами обсяг спожитої відповідачем теплової енергії за листопад 2021 року березень 2022 року, листопад 2022 року березень 2023 року на загальну суму 912 494,72 грн з ПДВ.

При цьому, суд також враховує, що під час розгляду справи відповідач не заперечував обставини споживання обсягу теплової енергії, який врахований позивачем при здійсненні розрахунку.

Натомість відповідач зазначив про неможливість виконання відповідачем зобов`язань в результаті об`єктивних обстави непереборної сили, а саме у зв`язку з установленням на всій території України карантину, військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні.

Щодо вищенаведених доводів відповідача суд зазначає наступне.

У відповідності до положень ч.2 ст.141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Системний аналіз Регламенту (нова редакція) засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії ТПП України від 18 грудня 2014 р. № 44(5), дає підстави для висновку, що підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України, який засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо певного податкового та/чи іншого зобов`язання/обов`язку, виконання якого настало згідно з умовами договору, проте, таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Статтею 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з ч.2 ст.218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Дійсно обставина введення воєнного стану в Україні є загальновідомою, однак самого цього факту недостатньо для встановлення правомірності відкладення строків виконання зобов`язань внаслідок дії таких обставин, оскільки законом передбачений конкретний спосіб підтвердження форс-мажору шляхом отримання сертифікату ТПП.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності лише у разі доведення стороною того, що обставини непереборної сили є такими, що перешкоджають виконанню договірних зобов`язань в цілому або частково. При цьому в будь-якому випадку наявність таких обставин має бути підтверджена довідкою, виданою Торгово-промисловою палатою України.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального (заздалегідь встановленого) характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Наявність форс-мажорних обставин, без доведення учасником справи причинно-наслідкового зв`язку між ними та неможливістю своєчасного виконання зобов`язання за договором, не свідчить про наявність підстав для відкладення виконання зобов`язання та звільнення його від відповідальності за порушення договірних зобов`язань.

Таким чином, посилання на обставину введення карантину та воєнного стану в Україні з метою підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у випадку невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання через військову агресію російської федерації проти України, повинно супроводжуватися доказами на підтвердження неможливості виконати зобов`язання в строк та належним чином.

Водночас, відповідачем жодних доказів щодо неможливості виконання договірних зобов`язань в строк не надано.

З урахуванням наведеного, суд зазначає про недоведення відповідачем належними та допустимими доказами наявності у нього правових підстав для звільнення його від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання. Крім того, жодних фінансових санкцій позивачем відповідачу не нараховано, та такі вимоги не заявлено.

Таким чином, як вже було встановлено судом, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, а отримані у спірному періоді послуги підтвердив частковою оплатою боргу у розмірі 45 253,66 грн.

Відтак, з урахування вищевикладеного, на час вирішення спору судом заборгованість відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію у період з листопада 2021 року по березень 2023 року на підставі договору на постачання теплової енергії становить 813 853,78 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 813 853,78 грн відповідач, згідно приписів ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.129, 232, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанія "Нова Одеса" (65009, Одеська обл., м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд.11, ) на користь Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" (65029, Одеська область, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б, ) заборгованість у сумі 813 853 /вісімсот тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят три/ грн 78 коп., судовий збір у сумі 12 207 /дванадцять тисяч двісті сім/ грн 81 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23 жовтня 2023 р.

Суддя Ю.М. Щавинська