РІШЕННЯ

26 жовтня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/589/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

за участі секретаря судового засідання Саловська О.А.

Розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СУФФЛЕ АГРО УКРАЇНА", 30068, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Крупець, вул. Б.Хмельницького, буд. 43

до відповідача: Фізичної особи - підприємця Снятовського Сергія Ярославовича , АДРЕСА_1

про 141 548,74 грн. відсотків та інфляційних збитків

Без виклику представників сторін

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СУФФЛЕ АГРО УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Снятовського Сергія Ярославовича про стягнення 11 912,90 грн інфляційних збитків та 129 635,84 грн 24% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе за договором поставки № від 27.11.2019 зобов`язань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2023 справу №921/589/23 передано на розгляд судді Чопку Ю.О.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву, в порядку ст.165 ГПК України, у встановлений строк в ухвалі від 01.09.2023 (про відкриття провадження у справі) не надав.

Слід зазначити, що копія ухвали суду від 01.09.2023 (про відкриття провадження у даній справі) надсилалася судом відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві та яка відповідає актуальним відомостям про його місцезнаходження з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 46020, м. Тернопіль, вул. Є.Коновальця, будинок 11, квартира 34. Проте поштове відправлення було повернуто без вручення адресату з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Частинами 2, 3 ст.120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи (ч.7 ст.120 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст.13 ГПК України).

Частиною 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Норма такого ж змісту відображена і у ч.2 ст.178 ГПК України.

Процесуальні дії суду у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2023 справу №921/589/23 передано на розгляд судді Чопку Ю.О.

Ухвалою суду від 01.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/589/23 за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи. Разом з цим, судом встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч.5 ст.12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Як вже зазначалось, відповідачем станом на 26.10.2023, відзиву на позовну заяву не надано.

Оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку ч.5 ст.252 ГПК України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

27.11.2019. між ТОВ "Суффле Агро Україна" (Продавець) та ФОП Снятовським Сергієм Ярославовичем (Покупець) укладено договір поставки № (далі - Договір).

Договір направлений на забезпечення Продавцем Покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону 2020 (п. 1.1 договору).

У відповідності до умов, зазначених у даному договорі, Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець приймати та оплачувати вартість наступних сільськогосподарських товарів (що йменуються надалі - Товари): насіння: ячменю, кукурудзи, ріпаку, соняшника, пшениці, сої, гороху, сорго, люцерни та жита; засоби захисту рослин; мінеральні добрива; добрива для позакореневого підживлення (п. 1.1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору врегульовано, що загальний об`єм поставки - означатиме або плановий об`єм поставки, зазначений у специфікаціях до даного договору, або фактичний об`єм поставки відповідно до видаткових документів, що повинен відповідати плановому об`єму поставки +/- 5 %. Загальна вартість поставки означатиме загальний об`єм поставки, помножений на ціну.

Умови даного договору встановлюють загальні правила поставки вищезазначених сільськогосподарських товарів та поширюються на усі додаткові угоди, додатки, специфікації, що встановлюють додаткові умови продажу товарів, укладені у 2019 році після дати даного Договору та/чи у 2020 році, незалежно від того, чи містять вони посилання на даний договір, чи ні. При цьому, умови договору застосовуються в об`ємі, що не суперечить вказаним додатковим угодам, додаткам чи специфікаціям. Дана норма, однак, не виключає можливості, що до інших додатків на продаж товарів не застосовуватимуться умови даного договору, якщо про це прямо зазначено у такому додатку (п. 1.3 договору).

У п.3.1 договору зазначено, що поставка здійснюється автомобільним транспортом на умовах EXW (склад Продавця), якщо інше не передбачено в специфікації.

Право власності на товар переходить до покупця в момент відвантаження (п.3.1.1.).

Номенклатура товару, його кількість та ціна визначаються у Специфікаціях до даного Договору. При оплаті товару покупець обов`язково повинен вказати номер та дату рахунку чи видаткової накладної, в іншому разі продавець залишає за собою право зарахувати кошти на закриття будь-якої існуючої заборгованості Покупця (п.4.1.).

Якщо інші умови оплати не будуть погоджені сторонами, покупець зобов`язується оплатити вартість товару не пізніше 31 жовтня 2020 року. Якщо в додатках до договору буде вказана дата оплати із зазначенням лише дати та місяця, вважатиметься, що мова йде про 2020 рік (п. 4.3.).

В разі несвоєчасної оплати вартості товарів покупцем відповідно до Договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої чи несвоєчасно оплаченої суми за кожен день прострочення оплати, без врахування положення п.6 статті 232 Господарського Кодексу України, а також проценти на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України в розмірі 4 (чотири) % на місяць (48 % річних - для обчислення за неповний і місяць) від простроченої суми (п. 7.1.).

Договір містить підписи представників сторін, відтиски печаток сторін.

На виконання договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 3 216 589,39 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних.

Як стверджує позивач, станом на 01.11.2020 заборгованість відповідача склала 2 166 589,39 грн.

01.11.2020 сторонами укладено Додаток №1 до Договору відповідно до п.1 якого погодили, що у зв`язку із порушенням строку оплати Покупцем за Товар, сторони домовились продовжити терміни оплати до 31.08.2021 року включно відповідно до наступного графіку оплати:

200 000,00 грн 05.11.2020 року;

500 000,00 грн 06.11.2020 року;

180 000,00 грн 02.12.2020 року;

100 000, 00 грн 23.12.2020 року;

943 038,00 грн 13.01.2021 року;

243 550,90 грн 31.08.2021 року.

Пунктом 2 Додатку №1 сторони погодили стягнення 24% відсотків річних від простроченої суми, що буде обраховуватися, починаючи з 01.11.2020 року та завершуючи датою фактичного погашення боргу. Сторони чітко усвідомлюють, що, укладаючи данин Договір сторони користуються принципом свободи договору та ч. З ст.631 ЦК України щодо застосування умов договору до відносин, які виникли до його укладення.

Пунктом 3 Додатку сторони погодили, що при простроченні зобов`язань понад строк зазначений в п.1 (тобто 31.08.2021 року) застосуванню також підлягають усі штрафні санкції згідно Договору.

Як стверджує позивач, Відповідач свої зобов`язання за Договором поставки № від 27.11.2019 належним чином не виконував, остаточно суму заборгованості погасив лише 14.02.2022, у зв`язку з чим 129 635,84 грн 24% річних за період 01.11.2020 13.02.2022 та 11 912,90 грн інфляційних нарахувань за період 01.09.2021 13.02.2022.

Наведені обставини і слугували підставою даного позову.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при ухвалені рішення, висновки суду.

Із змісту ст.11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст.ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За нормами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Як зазначає позивач відповідачем повністю погашено заборгованість 14.02.2022.

Щодо інфляційних втрат та 3 % річних.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом 2 Додаткової угоди №1 від 01.11.2020 до Договору № від 27.11.2019 сторони погодили, що на суму заборгованості Покупця за договором поставки, а саме 2166589,39 грн, будуть нараховуватись проценти на підставі ст.536, ч.2 ст.625 ЦК України як санкції за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 2% на місяця (24% річних для обчислення за неповний місяць) від простроченої суми, що обраховуватимуться, починаючи з 01.11.2020 року (включно) а завершуючи датою фактичного погашення заборгованості.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат суд вважає правомірною вимогу про стягнення 11 912,90 грн інфляційних нарахувань за період з 01.09.2021 по 13.02.2022 та 129 635,84 грн 24 % відсотків річних за період з 01.11.2020 по 13.02.2022, нарахованих від прострочених сум в повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч.2 ст.73 ГПК України).

Частиною 1 ст.74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

В порядку ст.ст. 123, 129 ГПК України судовий збір в сумі 2 684 грн покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 73-75, 79, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Фізичної особи - підприємця Снятовського Сергія Ярославовича , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СУФФЛЕ АГРО УКРАЇНА", 30068, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Крупець, вул. Б.Хмельницького, буд. 43, - 11 912 (одинадцять тисяч дев`ятсот дванадцять) грн 90 коп. інфляційних збитків, 129 635 (сто двадцять дев`ять тисяч шістсот тридцять п`ять) грн 84 коп. 24% річних та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення сторони вправі оскаржити його до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення буде виготовлено 26 жовтня 2023 року.

Суддя Ю.О. Чопко