ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023м. ХарківСправа № 922/2339/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАУН", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Махмуджанової Ганни Олександрівни, м. Харків
про про стягнення 165 091, 86 грн та розірвання договору
за участю представників:

позивача - Андрійко О.В. адвокат

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАУН" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Махмуджанової Ганни Олександрівни про стягнення заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення № 01/09 від 01.09.2021 за період з лютого 2022 року по червень 2023 року у розмірі 165 091,86 (сто шістдесят п`ять тисяч дев`яносто одна) гривень 86 грн., з яких: 163 956 (сто шістдесят три гривні дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 50 коп. - заборгованість по орендній платі та 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять ) гривень 36 коп. - плата за утримання орендованого нерухомого майна і надання комунальних послуг та просить розірвати укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ «МАУН», в особі директора Суботи Ірини Ігорівни та ФОП Махмуджановою Ганною Олександрівною Договір оренди нежитлового приміщення № 01/09 від 01 вересня 2021 та зобов`язати ФОП Махмуджанову Ганну Олександрівну звільнити займане приміщення, а саме : частину загальної зали загальною площею 22,99 кв.м. та місця загального використання площею 1,24 кв.м. за адресою : м. Харків, вулиця Алчевських, буд 39 які є об`єктом оренди.

Ухвалою від 20.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2339/23 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 16.08.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 18.09.2023.

Ухвалою від 14.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 12 жовтня 2023 року об 11:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 12.10.2023 підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 12.10.2023 не з`явився.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, про відкриття позовного провадження був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції (ухвала суду про відкриття провадження у справі) за адресою, вказаною у позовній заяві позивачем, яка відповідає відомостям про місцезнаходження відповідача, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 61204, Харківська область, місто Харків, вул. Ахсарова, буд. 13, квартира 89, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Копії ухвал суду від 20.06.2023, 29.06.2023, 16.08.2023, 14.09.2023 по даній справі, які направлялись на адресу відповідача були повернуті до суду без вручення.

Згідно із п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №205/1129/19).

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

Необхідно зазначити, що існує правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Зважаючи на вищевикладене, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд даної справи в господарському суді.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

01 вересня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАУН» (далі - Орендодавець) в особі директора Суботи Ірини Ігорівни, що діє на підставі статуту, з одного боку, та ФОП Махмуджановою Ганною Олександрівною (далі - Орендар), з другої сторони, був укладений Договір оренди нежитлового приміщення № 01/09 (далі Договір), за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення другого поверху з місцями загального користування, загальною площею 31,23 кв.м., а саме : частину загальної зали загальною площею 22,99 кв.м. та місця загального використання площею 1,24 кв.м. за адресою : м. Харків, вулиця Алчевських, буд 39 (далі Об`єкт) для розміщення приміщень торгівельного та адміністративного призначення.

Умовами п. 2.1. Договору визначено, що Орендар вступає в строкове платне користування Об`єктом оренди з моменту підписання акту-прийому передачі Об`єкта. Згідно Акту приймання-передачі від 01 вересня 20221 року Орендодавець передав, а Орендар прийняв Об`єкт.

Відповідно до п. 4.1. Договору - розмір орендної плати Об`єкту оренди становить 10 930 (десять тисяч дев`ятсот тридцять) гривень 50 коп. щомісячної по 350,00 (по триста п`ятдесят) гривень за 1 (один) квадратний метр.

Орендна плата, відповідно до п. 4.1 даного Договору, сплачується Орендарем у національній валюті України шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Орендодавця щомісячно не пізніше 1-го (першого) числа поточного місяця (п. 4.3. Договору).

Відповідно до п. 4.5. Договору - нарахування орендної плати починається з дати підписання обома сторонами Акту приймання-передачі Об`єкту оренди від Орендодавця до Орендар, і закінчується з дати підписання обома сторонами Акту приймання-передачі Об`єкту оренди від Орендаря до Орендодавця.

Окрім того, умовами п. 4.7. Договору визначено, що вартість комунальних послуг (газ, вода, електроенергія) не входить у розмір орендної плати Об`єкту оренди. Оплата спожитих комунальних послуг здійснюється Орендарем з наступного місяця після підписання даного Договору, протягом 5-ти (п`яти) календарних днів, з моменту отримання від Орендодавця рахунку щодо відшкодування витрат на комунальні послуги у розмірах, відповідно до спожитого на орендованій площі приміщення. Нарахування відшкодування витрат за спожиті комунальні послуги починається з дня підписання Сторонами даного Договору, на підставі наданих Орендарем рахунків щодо відшкодування витрат на комунальні послуги (п. 4.8. Договору).

Відповідно до п. п 3.1. та 3.2. Договору він набирає чинності з моменту підписання його обома Сторонами і діє до 31.12.2021 року.

При цьому, сторони погодили, що Договір автоматично подовжує термін своєї дії на наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін попередньо, за 1 місяць, не надасть свої пропозиції щодо припинення дії цього Договору.

Позивач вказує, що починаючи з 01.09.2021 року (з дати підписання акту прийому-передачі) Відповідач користуєтесь Об`єктом оренди. З пропозицією щодо припинення дії Договору Відповідач не звертався, тому термін дії Договору автоматично подовжувався на наступний календарний рік. Крім того, Об`єкт оренди з дня укладення Договору та по теперішній час перебуває у користуванні Відповідача, оскільки у ньому знаходяться належні йому речі, у зв`язку з чим, на Відповідача покладений обов`язок вносити своєчасно та в повному розмірі орендну плату.

Однак, за твердженнями позивача, Відповідач, як Орендар не виконуєте перед Орендодавцем своє зобов`язання, передбачене п. п. 4.1. - 4.3. Договору щодо сплати орендної плати за користування Об`єктом оренди, внаслідок чого Відповідача виникла заборгованість за період з березня 2022 року по червень 2023 року, яка складає 163 956 (сто шістдесят три гривні дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 50 коп., з врахування внесеної Відповідачем передоплати у січні 2022 року.

Крім того, як стверджує позивач, відповідно до п. 4.8. Договору, за Відповідачем також утворилась заборгованість за спожиті комунальні послуги за період з лютого 2022 року по березень 2022 року, яка складає 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять 1 гривень 36 коп.. які не входять у розмір орендної плати.

01.05.2023 позивачем на адресу Відповідача було направлено повідомлення щодо розірвання Договору оренди, у зв`язку з порушенням істотних його умов, з вимогою звільнити орендоване приміщення та сплатити вказану заборгованості.

Позивач у позовній заяві вказує, що дана вимога була залишена відповідачем без відповіді.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами статті 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою договір оренди нежитлового приміщення № 01/09 від 01 вересня 2021 року є договором найму (оренди), згідно з яким, за приписами статті 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами статті 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до умов п.п. 4.1., 4.5., 4.7. Договору - на Відповідача покладено обов`язок щомісячної сплати орендної плати за користування Об`єктом оренди у розмірі 28 980,00 грн., а також спожитих комунальних послуг.

Відповідно до п. 4.5. Договору - нарахування орендної плати починається з дати підписання обома сторонами Акту приймання-передачі Об`єкту оренди від Орендодавця до Орендар, і закінчується з дати підписання обома сторонами Акту приймання-передачі Об`єкту оренди від Орендаря до Орендодавця.

Об`єкт оренди протягом всього строку дії Договору оренди перебуває у користуванні Відповідача, у ньому знаходяться належні Відповідачу речі, у зв`язку з чим на нього Законом та Договором покладений обов`язок вносити своєчасну та в повному обсязі орендну плату.

Відповідно до частини першої статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно із частиною першою статті 286 Господарського кодексу України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною шостою статті 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Норма права, закріплена у частині шостій статті 762 Цивільного кодексу України, визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у даній статті можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією як орендодавця, так і орендаря.

Для застосування вказаної норми та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном, визначальною умовою звільнення від сплати орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає. Обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане наймачем і він не відповідає за це, мають бути доведені.

Однак, в порушення умов укладеного між Сторонами Договору та наведених вище положень Закону, починаючи з лютого 2022 року по червень 2023 року, Відповідач (Орендар) фактично користуючись орендованим приміщенням, не сплачує орендну плату та відповідні до нього платежі (плату за утримання орендованого нерухомого майна і надання комунальних послуг), у зв`язку з чим у останньої виникла заборгованість за вказаний період, розмір якої складає : 163 956 (сто шістдесят три гривні дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 50 коп., з врахування внесеної Відповідачем передоплати у січні 2022 року - заборгованість по орендній платі та 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять ) гривень 36 коп. - плата за утримання орендованого нерухомого майна і надання комунальних послуг, що у загальній сумі складає - 165091,86 (сто шістдесят п`ять тисяч дев`яносто одна) гривень 86 грн.

З метою врегулювання спору мирним шляхом питання щодо порушення Орендарем Договору, Орендодавцем 01.05.2023 року було направлено на адресу Орендаря лист з вимогою про виконання умови Договору та погашення існуючої заборгованість з орендної плати та комунальних послуг за спірний період, до якої надано відповідні рахунки па оплату.

Втім, Орендар свою заборгованість перед Орендодавцем на сьогоднішній день так і не погасив. Вказані обставини свідчать про порушення Орендарем прав та охоронюваних законом інтересів Орендодавця, за захистом яких він змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи факт порушення Орендарем строків виконання зобов`язання за Договором оренди та задля відновлення законних прав та інтересів Орендодавця, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за період з лютого 2022 року по червень 2023 року у розмірі 165 091,86 (сто шістдесят п`ять тисяч дев`яносто одна) гривень 86 грн, з яких: 163 956 (сто шістдесят три гривні дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 50 коп., з врахування внесеної Відповідачем передоплати у січні 2022 року - заборгованість по орендній платі та 1 135 (одна тисяча сто тридцять п`ять ) гривень 36 коп. - плата за утримання орендованого нерухомого майна і надання комунальних послуг є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про розірвання спірного договору, суд вказує таке.

Відповідно до п.п. 3.1. та 3.2. Договору він набирав чинності з моменту його підписання його обома Сторонами і діє до 31.12.2021 року.

Сторони погодили, що Договір автоматично подовжує термін своєї дії на наступний календарний рік, якщо жодна зі сторін попередньо, за 1 місяць, не надасть свої пропозиції щодо припинення дії цього Договору.

Починаючи з 01.09.2021 року (з дати підписання акту прийому-передачі) Відповідач користується Об`єктом оренди. З пропозицією щодо припинення дії Договору Відповідач не звертався, тому термін дії Договору автоматично було подовжено на кожен наступний календарний рік.

Крім того, Об`єкт оренди з дня укладення Договору та по теперішній час перебуває у користуванні Відповідача, оскільки у ньому знаходяться належні йому речі, у зв`язку з чим, на Відповідача покладений обов`язок вносити своєчасно та в повному розмірі орендну плату.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, підставою для розірвання договору оренди може бути належним чином доведене невиконання орендарем хоча б одного з його зобов`язань, передбачених ст. ст. 782, 783 ЦК України, або договором оренди.

Умовами п. 3.4 Договору оренди передбачено право Орендодавця на дострокове розірвання Договору, за умови направлення іншій Стороні письмового повідомлення з вимогою про дострокове розірвання, не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до бажаної дати розірвання Договору.

Виходячи з того, що Орендар у встановлений п. 4.1. та 4.3. Договору строк свого обов`язку по сплаті орендних платежів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, що є істотним порушенням умов Договору з його боку (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Враховуючи викладені обставини, Позивачем на адресу Відповідача листом від 01.05.2023 року було направлено повідомлення щодо розірвання Договору оренди, у зв`язку з порушенням істотних його умов, з вимогою звільнити орендоване приміщення та сплатити вказану заборгованості.

Порядок розірвання договору в односторонньому порядку регулює стаття 188 Господарського кодексу України. Відповідно до неї, Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, має надіслати пропозицію про це контрагенту.

Контрагент має розглянути пропозицію та протягом 20 днів з моменту її отримання повідомити ініціатора розірвання договору про результати розгляду.

Якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання (зміни) угоди або друга Сторона не надала відповідь у встановлений строк, ініціатор розірвання (зміни) має право передати спір на вирішення суду. Якщо суд ухвалив рішення розірвати або змінити договір, такий документ вважається розірваним чи зміненим з дня набуття чинності судового рішення (якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду).

Разом з цим, як було зазначено вище будь-якої відповіді на вказаний лист Орендодавець не отримав, разом з цим об`єкт оренди протягом всього строку дії Договору оренди перебував та перебуває і на даний час у користуванні Відповідача, оскільки ньому знаходилися належні Відповідачу речі, однак Відповідач систематично (протягом 1,5 року) не виконує своє зобов`язання зі сплати орендної плати, у зв`язку з чим є всі наявні підстави для розірвання договорів оренди.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за можливе розірвати укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАУН», в особі директора Суботи Ірини Ігорівни, та ФОП Махмуджановою Ганною Олександрівною Договір оренди нежитлового приміщення № 01/09 від 01 вересня 2021 та зобов`язати ФОП Махмуджанову Ганну Олександрівну звільнити займане приміщення, а саме : частину загальної зали загальною площею 22,99 кв.м. та місця загального використання площею 1,24 кв.м. за адресою : м. Харків, вулиця Алчевських, буд 39 які є об`єктом оренди.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Махмуджанової Ганни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАУН" (61022, м. Харків, вул. Алчевських, 39, ) заборгованість за Договором оренди нежитлового приміщення № 01/09 від 01.09.2021 за період з лютого 2022 року по червень 2023 року: 163 956,50 грн. по орендній платі; 1135,36 грн - плата за утримання орендованого нерухомого майна і надання комунальних послуг.

Розірвати укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ «МАУН», в особі директора Суботи Ірини Ігорівни та ФОП Махмуджановою Ганною Олександрівною Договір оренди нежитлового приміщення № 01/09 від 01 вересня 2021.

Зобов`язати ФОП Махмуджанову Ганну Олександрівну звільнити частину загальної зали загальною площею 22,99 кв.м. та місця загального використання площею 1,24 кв.м. за адресою : м. Харків, вулиця Алчевських, буд 39.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Махмуджанової Ганни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАУН" (61022, м. Харків, вул. Алчевських, 39, ) судовий збір в сумі 5368,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "23" жовтня 2023 р.

Суддя Л.В. Шарко