ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.10.2023 Справа № 917/577/22

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Фізичної особи підприємця Сірика Олександра Васильовича

про розстрочення виконання рішення суду від 21.12.2022 у справі № 917/577/22, порушеної

за позовною заявою Фонду підтримки підприємництва Петрівсько-Роменської сільської ради

до Фізичної особи підприємця Сірика Олександра Васильовича

Прохорова Василя Васильовича

Квасніка Юрія Вікторовича

про стягнення 180 000,00 грн

За участю представника заявника (боржника) Чирвон О. І.;

від інших учасників справи - не з`явилися

встановив:

Фізична особа підприємець Сірик Олександр Васильович звернувся до Господарського суду Полтавської області з заявою про розстрочення виконання рішення суду від 21.12.2022 у справі № 917/577/22 на 12 місяців шляхом сплати з листопада 2023 року по листопад 2024 року по 15225 грн щомісячно.

В обґрунтування заяви боржник посилається на наявність обставин, що утруднюють виконання судового рішення, а саме відсутність доходу у 2022 році та у першому півріччі 2023 року (а.с.163-168).

Стягувач відзив на заяву не надав.

Про час та місце розгляду справи учасники справи повідомлені належним чином, що підтверджено довіками про доставку ухвали від 12.10.2023 у системі «Електронний суд» (а.с.193, 194), направленням ухвали засобами поштового зв`язку.

У судовому засіданні 23.10.2023 суд оголосив вступну та резолютивну частини ухвали згідно з ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, суд встановив наступне.

Господарський суд Полтавської області по справі № 917/577/22 прийняв рішення від 21.12.2022 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Сірик Олександра Васильовича на користь Фонду підтримки підприємництва Петрівсько-Роменської сільської ради (ідентифікаційний код 26553937) 180000 грн 00 коп. основного боргу, 2700 грн 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору (а.с.125-133).

На цей час рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення Господарський суд Полтавської області видав відповідний наказ від 01.02.2023 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Сірик Олександра Васильовича на користь Фонду підтримки підприємництва Петрівсько-Роменської сільської ради (ідентифікаційний код 26553937) 180000 грн 00 коп. основного боргу, 2700 грн 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору (а.с.162).

На даний час рішення суду боржником не виконано.

Боржник звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців шляхом сплати з листопада 2023 року по листопад 2024 року по 15225 грн щомісячно (а.с.163-166), посилаючись на те, що основним видом підприємницької діяльності боржника є діяльність із забезпечення фізичного комфорту; заборгованість виникла у період дії карантину, спричиненого Covid-19, у звязку із зменшенням попиту на послуги боржника; сума за рішенням суду є надто великою для заявника, а її сплата об`єктивно неможлива в силу недостатності грошових коштів; підприємницька діяльність боржника на цей час є збитковою.

В підтвердження вказаних обставин боржник надав податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2022 рік та за перше півріччя 2023 року, згідно яких господарська діяльність боржника є збитковою (а.с.167-174).

При розгляді заяви суд зазначає наступне.

В ст. 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 червня 2013року в справі №5-рп/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії "Харківобленерго" щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судових захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012року № 18-рп/2012)4 невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012року № 11-рп/2012).

У рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року в справі № 5-рп/2013 зазначено, що аналіз положень ст. 121 ГПК України дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про розстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Судом враховано, що пункт 1 статті 6 §1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд". Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п.1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

За ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У справі № 917/577/22 суд ухвалив рішення 21.12.2022. За вимогами ст. 331 ГПК України розстрочення виконання цього судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, тобто не довше 21.12.2023.

Заявник прохає розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців шляхом сплати з листопада 2023 року по листопад 2024 року, що суперечить вимогам ст. 331 ГПК України.

З огляду на викладене, відсутні підстави для надання розстрочення виконання судового рішення у цій справі. У задоволені заяви боржника про розстрочення виконання рішення по справі суд відмовляє.

При цьому суд роз`яснює, що сторони мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 331, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву Фізичної особи підприємця Сірика Олександра Васильовича про розстрочення виконання рішення суду відхилити.

2. Відмовити у розстроченні виконання рішення суду від 21.12.2022 у справі № 917/577/22.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Дата підписання ухвали: 23.10.2023.

Суддя Т. М. Безрук