ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 рокуСправа № 912/964/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідачів:

Фермерського господарства "НАДІЯ" (вул. Молодіжна, 9, с. Соснівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27322)

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 )

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 );

ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 );

ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 )

про визнання недійсними рішень, редакції статуту, договору купівлі-продажу,

секретар судового засідання - Безчасна Н.Г.

представники сторін:

від позивача - Константінов О.Ф. адвокат;

від відповідача 1 - Єрьоменко В.П. - адвокат, ордер ВА №1058974 від 03.08.23;

від відповідача 1 - Глазков А.С. - керівник Фермерського господарства "НАДІЯ";

від відповідача 2 - ОСОБА_2 , особисто;

від відповідача 3 - участі не брав;

від відповідача 4 - участі не брав;

від третьої особи 1 - участі не брав;

від третьої особи 2 - участі не брав;

від третьої особи 3 - участі не брав;

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фермерського господарства "НАДІЯ", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про таке:

1. Визнати недійсним рішення засновника Фермерського господарства "Надія" (ідентифікаційний код 20654596) № 14-7/16 від 14 липня 2016 року;

2. Визнати недійсною нову редакцію Статуту Фермерського господарства "Надія", затверджену рішенням засновника ФГ "Надія" № 29-07/16 від 29.07.2016 року;

3. Визнати недійсним рішення засновника Фермерського господарства "Надія" (ідентифікаційний код 20654596) № 1/22 від 14 грудня 2022 року;

4. Визнати недійсною нову редакцію Статуту Фермерського господарства "Надія", затверджену рішенням засновника Фермерського господарства "Надія" № 1/22 від 14.12.2022 року;

5. Визнати недійсним рішення засновника Фермерського господарства "Надія" (ідентифікаційний код 20654596) № 3/22 від 26.12.2022 року;

6. Визнати недійсним договір купівлі-продажу частки в складеному капіталі Фермерського господарства "Надія" (ідентифікаційний код 20654596) у розмірі 100%, що відповідає вкладу (внеску) в сумі 1000,00 грн, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 26 грудня 2022 року, посвідчений Приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Недільченко І. С, зареєстровано в реєстрі за № 1335;

7. Визнати недійсним рішення засновника Фермерського господарства "Надія" (ідентифікаційний код 20654596) № 4/22 від 26 грудня 2022 року;

8. Визнати недійсною нову редакцію Статуту Фермерського господарства "Надія" (ідентифікаційний код 20654596), затверджену рішенням засновника Фермерського господарства "Надія" № 4/22 від 26 грудня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що рішення про виключення її зі складу учасників Фермерського господарства "Надія" прийнято без її згоди, що позбавило її участі в управлінні господарством, а тому вищезазначені оскаржувані рішення та дії господарства підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

Ухвалою від 09.06.2023 господарський суд залишив позовну заяву без руху, встановивши позивачу строк на усунення недоліків, зокрема надання ідентифікуючих відомостей про ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У строк, встановлений судом позивачем усунуто недоліки позовної заяви, зокрема надано ідентифікуючі відомості про ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою від 14.06.2023 господарський суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у справі на 13.07.2023.

29.06.2023 до суду від Фермерського господарства "Надія" та від ОСОБА_2 надійшов спільний відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ОСОБА_8 правомірно набув частку у Фермерського господарства "Надія", в той час коли позивач разом із гр. ОСОБА_4 незаконно позбавили Фермерське господарство "Надія" права користування земельною ділянкою. Крім того, у відзиві зазначено про невірно обраний позивачем спосіб захисту та клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

13.07.2023 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 03.08.2023.

14.07.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування від Господарського суду Кіровоградської області оригінального примірника реєстраційної справи Фермерського господарства Надія (Код ) з усіма документами, що були сформовані у справі в електронній та в паперовій формах, який знаходиться у справі № 912/717/23, яка перебуває у провадженні Судді Кабакової В.Г., для дослідження під час розгляду справи № 912/964/23 та долучення до матеріалів справи її копій.

Також, 14.07.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 18.07.2023 клопотання від 14.07.2023 ОСОБА_1 про витребування доказів та залучення третіх осіб у справі задоволено.

18.07.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

01.08.2023 до суду від Фермерського господарства "Надія" та від ОСОБА_2 надійшло спільне заперечення на відповідь на відзив.

05.09.2023 від ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про поновлення пропущених процесуальних строків.

07.09.2023 до суду від ОСОБА_2 надійшло пояснення.

Ухвалою від 07.09.2023 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду на 14.09.2023. Резервна дата 21.09.2023.

21.09.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 03.10.2023.

03.10.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 10.10.2023.

10.10.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 11.10.2023.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю.

Представники відповідача 1 та відповідач 2 заперечили позовні вимоги повністю.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 участі в судовому засіданні не брали, хоча повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується відміткою № 912/964/23/6270/2023 від 11.10.2023 про направлення їм ухвали-повідомлення від 10.10.2023.

У судовому засіданні 11.10.2023 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

ОСОБА_4 26.12.1992 створив Фермерське господарство "Надія", яке розташоване на території с. Соснівка, Олександрівського району Кіровоградської області за адресою вул. Молодіжна, буд. 9, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи (т. 1 а.с. 18).

З 03.12.2004 членами ФГ "Надія" були: ОСОБА_4 (засновник ФГ), ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , що підтверджується Додатком № 1 до Статуту Фермерського господарства "Надія" (т. .1 а.с. 224-225).

ОСОБА_1 зазнає, що після ознайомлення з реєстраційною справою Фермерського господарства "Надія" під час розгляду Господарським судом Кіровоградської області судової справи № 912/717/23 їй стало відомо, що рішенням засновника Фермерського господарства "Надія" № 14-7/16 від 14.07.2016 виключено усіх членів Фермерського господарства "Надія", зокрема й ОСОБА_1 , та включено до складу членів Фермерського господарства "Надія": ОСОБА_6 та ОСОБА_15 ; сформовано статутний капітал ФГ у розмірі 1000 грн. Зазначене рішення обґрунтоване бажанням членів ФГ вийти зі складу членів фермерського господарства (т. 1 а.с. 249-250).

В подальшому, рішенням засновника Фермерського господарства "Надія" № 29-07/16 від 29.07.2016 затверджено нову редакцію статуту Фермерського господарства "Надія", згідно з яким, засновником ФГ "Надія" є ОСОБА_3 , членами ФГ є: ОСОБА_4 . ОСОБА_6 , ОСОБА_15 (Статут - т. 1 а.с. 251-257). В матеріалах реєстраційної справи Фермерського господарства "Надія" рішення засновника № 29-07/16 від 29.07.2016 відсутнє. Учасниками справи також не надано до матеріалів справи зазначеного рішення.

26.12.2022 засновник Фермерського господарства "Надія" ОСОБА_3 прийняв рішення № 3/22 про відчуження за договором про продаж на користь ОСОБА_2 , частки в складеному капіталі Фермерського господарства "Надія" у розмірі 100%, що відповідає вкладу (внеску) в сумі 1000,00 грн; Укладення та підписання договору дарування з ОСОБА_2 до 31.12.2022.

26.12.2022 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу частки в складеному капіталі Фермерського господарства "Надія" у розмірі 100%, що відповідає вкладу (внеску) в сумі 1000,00 грн.

Рішенням засновника ФГ "Надія" № 4/22 від 26.12.2022, взято до відома про те, що на підставі договору купівлі-продажу частки в складеному капіталі Фермерського господарства "Надія" у розмірі 100%, що відповідає вкладу (внеску) в сумі 1000,00 грн, укладеного 26.12.2022 із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , єдиним засновником (членом) Фермерського господарства "Надія" є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; Припинити повноваження на займаній посаді та звільнити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з посади голови Господарства та призначити на посаду голови Господарства ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 26.12.2022. 3 огляду на прийняте рішення, внести відповідні зміни до Статуту Господарства, затвердити та підписати нову редакцію Статуту Господарства. У зв`язку з прийнятим рішенням здійснити державну реєстрацію змін до відомостей про Господарство, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

ОСОБА_1 , вважає своє виключення зі складу членів Фермерського господарства "Надія" незаконним та таким, що здійснене всупереч її волі, що в свою чергу зумовило незаконність подальших дій спрямованих на неодноразову зміну засновника фермерського господарства "Надія".

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Під час розгляду спору суд враховує таке.

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Як передбачено ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є, зокрема, господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 114 Господарського кодексу України фермерське господарство є формою підприємництва громадян з метою виробництва, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції.

Правові, економічні та соціальні засади створення та діяльності фермерських господарств як форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України визначені Законом України "Про фермерське господарство".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про фермерське господарство").

Питання щодо порядку виключення членів господарства, включення нових членів господарства неврегульоване ані Статутом Фермерського господарства "Надія" (в редакції від 06.12.2004), ані Законом України "Про фермерські господарства", ані іншими нормативними актами. Тому відповідно до ч. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України щодо вказаних правовідносин слід застосувати правові норми цивільного законодавства, які регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариства поділяються на підприємницькі та непідприємницькі (ч.2 ст. 83 Цивільного кодексу України). Товариства, які здійснюють підприємницьку діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (підприємницькі товариства), можуть бути створені лише як господарські товариства (повне товариство, командитне товариство, товариство з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерне товариство) або виробничі кооперативи (ст. 84 Цивільного кодексу України).

Господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками (ч. 1 ст. 113 Цивільного кодексу України).

У постанові від 21.01.2020 у справі № 908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду вже зазначала про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом України "Про фермерське господарство".

Аналогічна правова позиція про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом України "Про фермерське господарство" вказана у постанові Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 912/96/21.

Згідно з ч. 2-3 ст. 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом.

Відповідно до ч. 1-5, 11 ст. 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства.

Згідно з ч. 7 ст. 33 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників проводяться за місцезнаходженням товариства, якщо інше не встановлено статутом товариства. Проведення загальних зборів за межами території України допускається лише за одностайною письмовою згодою всіх учасників товариства.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення засновника ФГ, для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються такі документи: примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.

Згідно з п. 6 ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству. Рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, викладається у письмовій формі, прошивається, пронумеровується та підписується засновниками (учасниками), уповноваженими ними особами або головою та секретарем загальних зборів (у разі прийняття такого рішення загальними зборами). Справжність підписів на такому рішенні нотаріально засвідчується з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів, крім рішень, створених на порталі електронних сервісів та підписаних з використанням кваліфікованого електронного підпису, а також інших випадків, передбачених законом.

Обов`язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний).

Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржуване рішення засновника № 14-7/16 від 14.07.2016 прийняте одноособово засновником Фермерського господарства "Надія" ОСОБА_4 без проведення загальних зборів членів Фермерського господарства "Надія".

Крім того, у матеріалах як судової, так і реєстраційної справи відсутні відповідні заяви членів господарства про вихід зі складу членів Фермерського господарства "Надія" на підставі яких прийнято оскаржуване рішення № 14-7/16 від 14.07.2016.

Крім того, члени ФГ "Надія" - ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , на момент прийняття оскаржуваного рішення засновника № 14-7/16 № 14-7/16 від 14.07.2016 про їх виключення за їх бажанням - були померлими, що підтверджується відповідними свідоцтвами про смерть (т. 1 а.с. 24-25).

З огляду на викладене, оспорюване позивачем рішення ФГ "Надія", оформлене рішенням засновника Фермерського господарства "Надія" № 14-7/16 від 14.07.2016, яким було виключено усіх членів ФГ "Надія", зокрема й ОСОБА_1 та включено до складу членів ФГ "Надія": ОСОБА_6 та ОСОБА_15 не може вважатись правомірним, оскільки прийняте з порушенням процедури його прийняття, без проведення зборів членів господарства та без погодження з членами фермерського господарства.

Оспорюване рішення порушує право участі позивача, обмежує його можливості самостійно розпоряджатися корпоративними правами, порушує майнові права на частку активів фермерського господарства, отримання прибутку як учасника юридичної особи.

Крім того суд погоджується з твердження позивача, про те що всі наступні оскаржувані рішення, правочин та редакції статуту прийняті на підставі вищезазначеного неправомірного рішення, особами без належних на такі дії повноважень.

Разом з тим, відповідачами 1,2 подано заяви про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256, ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами ст. 261 Цивільного кодексу України, частина перша якої пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться у ст. 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

При цьому, за змістом зазначеної норми (ст. 261 Цивільного кодексу України) законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 57/314-6/526-2012.

Отже, при визначенні початку перебігу строку позовної давності суду слід з`ясовувати та враховувати обставини як щодо моменту, коли особа довідалась, так і щодо моменту, коли особа могла дізнатися (мала можливість дізнатися) про порушення свого права в їх сукупності, як обов`язкових складових визначення початку перебігу позовної давності.

Судом враховується, що ОСОБА_16 є співзасновником Фермерського господарства "Асперо", а іншим співзасновником цього господарства є ОСОБА_4 , яким одноособово прийнято оскаржуване рішення № 14-7/16 від 14.07.2016. Фермерське господарство "Асперо" створено 25.11.2022. Вказані обставини підтверджують факт спілкування ОСОБА_16 із ОСОБА_4 принаймні у період з моменту створення Фермерського господарства "Надія" та до створення Фермерське господарство "Асперо", тобто з 2004 по 2022 рр, і відповідно можливість ОСОБА_1 дізнатися безпосередньо від ОСОБА_4 про прийняте оскаржуване рішення з моменту його прийняття.

Господарський суд критично оцінює доводи позивача про неможливість отримання повної інформації про прийняте оскаржуване рішення, а відтак відсутність можливості оскарження вказаного рішення раніше, оскільки, як вірно зазначив відповідач, діючим в Україні законодавством встановлено відкритий доступ до реєстраційних справ юридичних осіб, який здійснюється через центри надання адміністративних послуг шляхом подання до них реєстраційної картки Форми 3 з оплатою відповідних зборів. Крім того, перелік засновників та керівників юридичної особи знаходиться у відкритому доступі на сайті https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search, з яким можна ознайомитися лише ввівши ідентифікаційний код.

Також, у судовому засіданні представник ОСОБА_1 зазначив, що рішення про виплати дивідендів Фермерським господарством "Надія" не приймалося з 2016 року, що свідчить про те, що ОСОБА_1 цікавилася про діяльність господарства з 2016 року по теперішній час, і відповідно мала можливість поцікавитися щодо внесених оскаржуваних змін до складу Фермерського господарства "Надія".

Всі вищезазначені обставини дають можливість зробити висновок про те, що ОСОБА_1 могла дізнатися про прийняття оскаржуваного рішення з моменту його прийняття, а саме з 14.07.2016, і відповідно строк позовної давності сплив 14.07.2019.

Враховуючи, що позовна давність спливла і про це зроблено заяву відповідачем у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, оскільки позивачем не наведено поважних причин її пропущення.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Стосовно інших доводів позивача, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", §58, рішення від 10.02.2010).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача залишаються за позивачем.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати позивачу через систему Електронний суд, ФГ "Надія" (вул. Молодіжна, 9, с. Соснівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, 27322), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 ).

Повне рішення складено 20.10.2023.

Суддя М.С. Глушков