ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" жовтня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2187/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Хмельницький О.В.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 916/2187/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроселект Україна"

про стягнення та зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроселект Україна", в якому просить Господарський суд Одеської області:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроселект Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" суму в розмірі 26 557,02 грн., з яких: 22 127,40 грн. - сума основного боргу, 3 940,49 грн. - пеня, 489,13 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 грн.

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроселект Україна" забрати у Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" по акту прийому-передачі майно із зберігання, що було передане на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" за Договором зберігання № 01/01/2021 від 01 січня 2021р. і знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Межева, 2/1, а саме: насіння соняшнику Кодру, номер партії: SD 300831-317, кількість -278 мішків; насіння соняшнику Кодру, номер партії: SD 300831-117, кількість - 312 мішків; насіння соняшнику Талмаз, номер партії: SG 300631-116, кількість - 57 мішків.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на неналежне виконання відповідачем умов договору №01/012021 ВЗ про відповідальне зберігання від 01.01.2021 щодо повної оплати вартості зберігання.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.05.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" залишено без руху та останньому встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом (10) десяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

08.06.2023 за вх.№18912/23 господарським судом одержано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" про усунення недоліків позовної заяви, а також заяву про уточнення позовних вимог за вх.№18913/23 від 08.06.2023. в якій Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроселект Україна" сплачений судовий збір у розмірі 5 368 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 20.07.2023 о 10:15, із викликом учасників справи у підготовче засідання.

14.07.2023 за вх.№23859/23 господарським судом одержано клопотання позивача про розгляд підготовчого засідання призначеного на 20.07.2023 без участі представника за наявним в матеріалах справи документами.

У підготовчому засіданні 20.07.2023, за відсутністю учасників справи, судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення судового засідання щодо розгляду справи по суті на 16.08.2023 о 10:00, із викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 16.08.2023, за відсутністю учасників справи, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання та якою у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті оголошено перерву до 14.09.2023 о 15:30, із викликом учасників справи у судове засідання.

14.09.2023 за вх.№31870/23 господарським судом одержано клопотання позивача про розгляд підготовчого засідання призначеного на 14.09.2023 без участі представника за наявним в матеріалах справи документами.

14.09.2023 судове засідання щодо розгляду справи по суті не відбулось, у зв`язку з аварійним відключенням електропостачання в адміністративній будівлі суду та ухвалою суду від 15.09.2023 призначено розгляд справи по суті на 18.10.2023 о 09:30, із викликом учасників справи у судове засідання.

Представник позивача у судове засідання 18.10.2023 не з`явився та надав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача за наявним в матеріалах справи документами.

Відповідач у судові засідання, як у підготовчому провадженні, так і під час розгляду справи по суті не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомив та відзив на позов відповідач також до суду не надав.

При цьому, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.06.2023, та ухвала суду про закриття підготовчого провадження та призначення судового засідання щодо розгляду справи по суті від 16.08.2023, які надіслані відповідачу на адресу зазначену у позові та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань станом на 12.06.2023, отримані останнім, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Отже, виходячи з того, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення учасників справи про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації учасниками справи своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за відсутністю відповідача у судових засіданнях та наявними матеріалами справи відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 18.10.2023, за відсутності представників сторін, судом на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи встановлені судом.

01.01.2021 між ТОВ «Агроселект-Україна» (Власник) та ТОВ НВФ «Агросвіт» (Зберігач) укладено договір №01/01/2021 В3 про відповідальне зберігання, згідно з яким Власник передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання, без переходу права власності насіння соняшника в асортименті, далі - «майно», згідно п.2.1, та п.2.2. даного Договору і забезпечує їх зберігання.

У п. 1.2. договору зазначено, що «Майно» зберігається на складі за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Межева 2/1, не довше ніж до « 31» грудня 2021р.

Відповідно до п. 1.3. договору Власник передає «майно» Зберігачу за актом приймання-передачі, який є невід`ємною частиною цього Договору на кожну партію «майна».

Власник завозить за свій рахунок на склад Зберігача «майно» в оригінальній упаковці придатній для його зберігання і передає Зберігачу за актом приймання-передачі, де вказується назва «майна» і його кількість та вартість (п. 2.1. договору).

Згідно з пп. 3.2.1., 3.2.3, п. 3.2. договору Власник зобов`язаний розрахуватись за зберігання «майна» з розрахунку його кількості в посівних одиницях, згідно виставлених Зберігачем рахунків щомісячно. Вартість зберігання 100 п.о. «майна» протягом місяця складає 228 грн. (Двісті двадцять вісім гри. 00 коп.) з урахуванням ПДВ. По письмовій вимозі Зберігача (форс-мажор) забрати передане на зберігання «майно» не пізніше як у термін 30 днів після надходження вимоги, або якщо така не надійшла, то до « 31» грудня 2021.

За умовами п. 3.3. договору якщо Власник не вивіз «майно» із складу Зберігача протягом 30 днів з моменту надходження вимоги від Зберігача або після закінчення терміну дії цього Договору, за залишок «майна», у цьому випадку, Зберігач відповідальності не несе.

Відповідно до п. 4.1. договору щомісячно Власник сплачує Зберігачу вартість зберігання, вартість навантажувальних та розвантажувальних робіт, протягом 3-х днів з дня виставлення Зберігачем рахунку, виписаному відповідно до п.3.2.1, 3.2.2 даного Договору шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Зберігача.

У п. 5.2. договору встановлено, що при затримці платежів по цьому Договору (п.4.1.; 5.1.) винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми, за кожний день прострочки.

Договір набуває чинності з дня підписання його двома Сторонами і діє до 31 грудня 2021р., а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами своїх обов`язків (п. 7.1 договору).

Додатковою угодою від 31.12.2021 до договору №01/01/2021 ВЗ про відповідальне зберігання від 01.01.2021 сторони продовжили термін дії Договору до 31.12.2022.

Також судом встановлено, що на виконання умов договору відповідач передав, а позивач прийняв на зберігання насіння соняшнику у кількості 647 мішків, загальною вартістю 33 949 Євро, про що свідчить підписаний між сторонами та скріплений печатками товариств Акт приймання-передачі майна №1 від 01.01.2021.

За розрахунком позивача, останній надав відповідачу послугу зберігання на загальну суму 35582,42 грн., яку відповідач сплатив позивачу лише на суму 13 455, 01 грн., про що свідчать виписки по рахункам за період з 01.01.2021 по 31.12.2020. Заборгованість у розмірі 22 127, 40 грн. не оплачена відповідачем позивачу.

14.01.2023 позивач звернувся до відповідача з вимогою №11 від 12.01.2023, в якій просив погасити заборгованість у розмірі 22 127, 40 грн. на протязі 5-ти днів з моменту отримання даної претензії та зазначив, що у разі невиконання вимог даної вимоги позивач вимушений буде звернутися до господарського суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3 % річних, а також пені з віднесенням судових витрат.

Вказану вимогу отримано відповідачем 21.02.2023, про що свідчить трекінг відстеження відправлення з офіційного сайту Укрпошта за №357.

В подальшому позивач завернувся до суду з даним позовом, в якому, окрім стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 22 127,40 грн., просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 3 940,49 грн., інфляційні втрати у розмірі 489,13 грн., а також зобов`язати відповідача забрати у позивача передане на зберігання майно.

Висновки суду.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір про відповідальне зберігання №01/01/2021 В3 від 01.01.2021, на підставі якого відповідач передав позивачу на відповідальне зберігання насіння соняшника та зобов`язався розраховуватися за зберігання майна згідно виставлених позивачем рахунків щомісячно, а також забрати передане на зберігання майно до 31.12.2022.

Відповідно до ч.1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з п. 1 ст. 938 зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

У чч.1, 3 ст. 946 ЦК України зазначено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.

Згідно вимог ч. 7 ст. 193 ГК України законодавцем в імперативному порядку закріплено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 525 Цивільного Кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Між тим, як встановлено господарським судом послуги із зберігання майна, які надані позивачем відповідачу з січня 2021 по грудень 2022 в сумі 35582,41 грн. оплачені відповідачем частково в сумі 13 455,01 грн. Заборгованість в сумі 22127,40 грн. не сплачена відповідачем позивачу ані в строк, встановлений умовами договору, ані після звернення позивача з вимогою від 12.01.2023 оплатити відповідний борг. Також відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо наявності цього боргу і до суду.

У ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.

Згідно зі ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У п. 5.2. договору встановлено, що при затримці платежів по цьому Договору (п.4.1., 5.1.) винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми, за кожний день прострочки.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок пені, який здійснений позивачем за період з 01.01.2023 по 10.05.2023, та згідно з яким розмір пені становить 3940,49 грн., господарським судом встановлено невідповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача, із врахуванням при цьому того, що позивачем не надано до суду відповідних рахунків, які відповідач зобов`язався оплачувати протягом 3-х з дня виставлення.

Поряд з цим, господарський суд із врахуванням наявної у справі вимоги позивача від 12.01.2023, та доказів її отримання відповідачем 21.02.2022, а також вимог ч.2 ст.530 ЦК України здійснено розрахунок пені за період прострочення відповідача з 01.03.2023 по 10.05.2023 на суму 22127,40 грн., згідно з яким розмір пені становить 2152,12 грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір інфляційних втрат становить 489,13 грн., господарським судом також встановлено невідповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача, із врахуванням при цьому того, що позивачем не надано до суду відповідних рахунків, які відповідач зобов`язався оплачувати протягом 3-х з дня виставлення.

Поряд з цим, господарський суд із врахуванням наявної у справі вимоги позивача від 12.01.2023, та доказів її отримання відповідачем 21.02.2022, а також вимог ч.2 ст.530 ЦК України здійснено розрахунок інфляційних втрат позивача за період прострочення відповідача з 01.03.2023 по 31.03.2023 на суму 22127,40 грн., згідно з яким розмір інфляційних втрат становить 331,91 грн.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача забрати у позивача майно із зберігання, господарський суд виходить з того, 31.12.2022 закінчився встановлений умовами договору строк відповідального зберігання майна відповідача позивачем.

Також господарським судом враховується, що в порушення умов п.3.3. договору відповідач не забрав передане позивачу на зберігання майно протягом 30 днів після закінчення терміну зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 948 ЦК України поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст.76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт".

На підставі ст.129 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати позивача по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроселект Україна" по справі №916/2187/23 задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроселект Україна" (66102, Одеська область, м. Балта, вул. Рєпіна, буд. 18, ; місцезнаходження: вул. Польова, буд. 1, м. Подільськ, Одеська область, 66302, електронна адреса: ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" (28034, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Межева, 2/1, , поштова адреса: 28001, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Шевченка, 48, електронна адреса: ) суму в розмірі 24 611 (двадцять чотири тисячі шістсот одинадцять) грн. 43 коп., з яких: 22 127,40 грн. - сума основного боргу, 2152,12 грн. - сума пені, 331,91 грн. - сума інфляційних втрат, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

3.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроселект Україна" (66102, Одеська область, м. Балта, вул. Рєпіна, буд. 18, ; місцезнаходження: вул. Польова, буд. 1, м. Подільськ, Одеська область, 66302, електронна адреса: ) забрати у Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" (28034, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Межева, 2/1, , поштова адреса: 28001, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Шевченка, 48, електронна адреса: ) по акту прийому-передачі майно із зберігання, що було передане на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" за Договором зберігання № 01/01/2021 від 01 січня 2021 і знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Межева, 2/1, а саме: насіння соняшнику Кодру, номер партії: SD 300831-317, кількість -278 мішків; насіння соняшнику Кодру, номер партії: SD 300831-117, кількість - 312 мішків; насіння соняшнику Талмаз, номер партії: SG 300631-116, кількість - 57 мішків.

4.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 27 жовтня 2023 р.

Суддя Г.Є. Смелянець