ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2023 р. Справа№ 920/109/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання

від позивача: Матюха Д.М. (в залі суду);

Литвин В.М. (в залі суду);

від відповідача: Ільєнко Є.М. (в залі суду);

від прокуратури: Биховцова О.А. (в залі суду);

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державної екологічної інспекції у Сумській області

на рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023, повний текст рішення складено 22.05.2023

у справі № 920/109/21 (суддя Котельницька Вікторія Леонідівна)

за позовом Керівника Окружної прокуратури міста Суми

в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області

до Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Нижньосироватської об`єднаної територіальної громади

про стягнення 103 379,70 грн,-

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

02.02.2021 прокурор звернувся з позовною заявою, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить:

1) тягнути з Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" ( за адресою вул. Харківська, п/в 12, м. Суми) 103379,70 грн завданої шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок перевищення встановлених нормативів ГДС зарахувавши вказані кошти на рахунок (код - 24062100, р/р UA0018494, код ЄДРПО - 379700621, Казначейство України (ЄАП) з подальшим перерахуванням 31013,91 грн (30%) - до спеціального фонду Державного бюджету України; 20675,94 грн (20%) - до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради; 51689,85 грн (50%) - до спеціального фонду місцевого бюджету Нижньосироватської ОТГ Сумської області; 2)стягнути з відповідача Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" судовий збір у сумі 2270,00 грн, на користь Сумської обласної прокуратури (отримувач Сумська обласна прокуратура, код 03527891, UA00002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172).

Рішенням Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Сумихімпром 8248,13 грн завданої шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок перевищення встановлених нормативів ГДС, зарахувавши вказані кошти на рахунок з подальшим перерахуванням 2474,44 грн (30%) - до спеціального фонду Державного бюджету України; 1649,63 грн (20%) - до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради; 4124,06 грн (50%) - до спеціального фонду місцевого бюджету Нижньосироватської ОТГ Сумської області. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Сумихімпром на користь Сумської обласної прокуратури 2270,00 грн судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21, Державна екологічна інспекція у Сумській області звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити провадження; скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21 в частині відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі; прийняти нове рішення, яким стягнути з Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" збитки в сумі 103 379 грн 70коп., завданих внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, а саме: 31 013 грн 91 коп. - до спеціального фонду Державного бюджету України, 20 675 грн 94 коп.- до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 51 689 грн 85 коп. - до спеціального фонду місцевого бюджету Нижньосировартської селищної ради, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Нижньосироватської селищної ради код платежу - 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порущенням природоохоронного законодавства в наслідок господарської та іншої діяльності), р/р - UA 0018494, код ЄДРПОУ отримувача - 37970404, банк отримувача - Казначейство України; стягнути з Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" на користь Державної екологічної інспекції у Сумській області витрати на сплату судового збору в загальній сумі 3405 грн 00 коп.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник звертає увагу на те, що в спірний період здійснення скиду з 3 секції шламонакопичувача по випуску № 2 ПАТ "Сумихімпром" фактичний обсяг скиду зворотних вод був значно меншим від допустимого обсягу скиду 1800 м3/годину, що не заперечувалось і самим відповідачем та становив, відповідно до наданого раніше розрахунку в середньому за весь період 603,7м3/годину.

На думку скаржника, наслідком перевищення нормативів ГДК є перевищення нормативів ГДС, оскільки зазначені показники взаємопов`язані, і позиція суду першої інстанції про відсутність перевищень нормативів ГДС в кожен день скиду є необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи та звертає увагу на ту обставину, що основним показником, який підтверджує факт порушення вимог природоохоронного законодавства, є маса речовини, яка потрапила в поверхневий водний об`єкт за проміжок часу, коли здійснювався скид з перевищенням встановлених нормативів ГДК, а відповідно і ГДС, яка розрахована відповідно до п. 5.1 Методики.

Скаржник вказує на те, що час, коли тривало перевищення нормативів ГДК є часом, коли тривало перевищення нормативів ГДС і становить відповідно по кожній речовині за кожний період наступну величину: БСК5 - 840 годин; сульфати 840 годин; нітрити - 840 годин; марганець - 840 годин; азот амонійний - 144 год, 576 год, 72 год (за кожний період); фтор - 572 год, 240 год (за кожний період); мінералізація - 312 год, 216 год (за кожний період), що спростовує позицію суду першої інстанції про зворотнє.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та додаткових пояснень у справі

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, вказав на те, що скаржник без наявності правових підстав, самовільно скасовує нормативи ГДС, затверджені уповноваженим органом у дозволі на спеціальне водокористування і фактично встановлює для відповідача нові нормативи ГДС, не затверджені в дозволі на спеціальне користування. Твердження скаржника, що встановлені у дозволі на спеціальне водокористування № 351/СМ/49-д від 26.12.2018 (термін дії до 26.12.2021) величини ГДС розраховувались, як добуток дозволеної концентрації (ГДК - гранично допустима концентрація г/м3 або мг/дм3), помножений на максимальний теоретично можливий допустимих обсяг скиду 1800 м3/годину, є некоректним. Всупереч вищевказаним нормам, скаржник не надав жодного належного та допустимого доказу в підтвердження порушення ПАТ "Сумихімпром", а саме перевищення ГДС та завдання шкоди, що є підставою відмови в задоволенні апеляційної скарги та залишенні в силі рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ДЕІ у Сумській області.

Узагальнені доводи письмових пояснень

25.07.2023 від Окружної прокуратури міста Суми надійшли письмові пояснення, у яких зазначено про те, що позивачем було вірно застосовано положення Методики № 389 при розрахунку збитків. Пропонуючи власні розрахунки розміру шкоди відповідач не обґрунтував та не надав докази самостійно визначених ним показників, які визначені позивачем та підтверджені отриманими в належний спосіб доказами, отже, всі розрахунки застосовані позивачем відображені у документах отриманих в ході перевірки, а тому є належними і допустимими доказами, отже, розрахунок є обгрунтованим.

Позивач у письмових поясненнях, поданих до суду 14.08.2023, вказав на те, що позивачем був проведений розрахунок збитків на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.08.2009 № 767/16783.

Також позивач вказав на те, що відповідно до висновків зроблених Верховним Судом в постанові від 11.08.2021 у справі № 910/739/19 для обґрунтованості здійснених на підставі Методики № 389 розрахунків збитків не є обов`язковим їх підтвердження висновками експертизи та є достатнім здійснення їх арифметичної перевірки по наявним в справі матеріалам.

Прокуратура у додаткових поясненнях, поданих до суду 11.09.2023 наголошує на тому, що факт скидання зворотних вод з перевищенням нормативів ГДС підтверджується доказами доданими до позовної заяви та які містяться в матеріалах справи (нормативи гранично допустимого скиду (ГДС) речовин у водний об`єкт зі зворотними водами.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 920/109/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21 в засіданні 01.08.2023.

На підставі ст.ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 оголошено перерву у розгляді справи № 920/109/21 за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 до 12.09.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 прийнято справу № 920/109/21 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О. Задоволено заяви представників Державної екологічної інспекції у Сумській області (Піюк Валерія) та Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром" (Паламаренко Т.І.) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду. Розгляд справи призначено на 12.09.2023.

На підставі ст.ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкладено розгляд справи № 920/109/21 за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 на 10.10.2023.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, зміну складу колегії суддів, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 920/109/21 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представник позивача та прокурор у судовому засіданні 10.10.2023 просили скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21 в частині відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.10.2023 заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити Державній екологічній інспекції у Сумській області в задоволенні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 910/109/21.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Згідно із наказом Державної екологічної інспекції у Сумській області №227-П "Про проведення позапланової перевірки" від 05.05.2020 наказано провести позапланову перевірку додержання вимог правоохоронного законодавства ПАТ "Сумихімпром" у термін з 6 травня по 20 травня 2020 року (п. 1 зазначеного наказу).

В подальшому, 05.05.2020 Державною екологічною інспекцією у Сумській області за вих №217/06 видано направлення на проведення позапланової перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства ПАТ "Сумихімпром" (, місцезнаходження: 40003, Сумська обл., м. Суми, вул. Харківська, п/в 12).

20.05.2020 за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ПАТ "Сумихімпром" Державною екологічною інспекцією у Сумській області складений акт №163/06.

В розділі "Опис виявлених порушень вимог законодавства" акту від 20.05.2020 №163/06 за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) позивачем встановлені відповідні порушення, серед яких: у пункті 6 зафіксоване порушення статей 44, 70, 95 Водного кодексу України, а саме: в 2020 році по випуску №2 відведено в поверхневий водний об`єкт - р. Псел 507110 м3 зворотних вод з перевищенням нормативів ГДС по азоту амонію, нітритам, фтору, сульфатам, марганцю, БСК5 (за результатами вимірювань cанітарної лабораторії ПАТ "Сумихімпром"), що є невиконанням пунктів 1, 2, 3 умов спеціального водокористування, зазначених в дозволі №351/СМ/49д-18 від 26.12.2018. Негативні наслідки, що настали в результаті даного порушення - це забруднення та засмічення водних ресурсів , порушення водоохоронного режиму, порушення біологічної рівноваги водойм, зниження здатності водних об`єктів до природного очищення.

25.05.2020 ПАТ "Сумихімпром" за вих №85-2133 надав Державній екологічній інспекції у Сумській області зауваження (заперечення) до акту від 20.05.2020 №163/06, за яким відповідач наголосив на безпідставності, необґрунтованості та неправомірності наведених позивачем в акті порушень та заперечив проти виявлених порушень.

Позивачем відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (далі - Методика), затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища №389 від 20.07.2009, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.08.2009 за №767/16783 (зі змінами та доповненнями), було здійснено розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (крім морських вод) внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС за відповідною формулою.

Так, за вказаним розрахунком розмір відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами з перевищенням граничнодопустимого скиду ПАТ "Сумихімпром" по випуску №2, склав 103 379,70 грн.

Відповідно до Дозволу на спеціальне водокористування від 26.12.2018 № 351/СМ/49д-18, виданим ПАТ "Сумихімпром" окремо для кожного водовипуску, визначено ліміти скидання забруднюючих речовин (гранично допустимі скиди (ГДС) та фактичні скиди речовин із зворотними (стічними) водами у поверхневі.

По випуску № 2 у р. Псел за межами м. Суми (місце скиду відповідачем стічних вод з шламонакопичувача), Дозволом встановлений допустимий обсяг скиду - 1200,0 тис.м3/рік, 1800,0 м3/годину, та фактичний - 1785,714 м3/годину за наступними забруднюючими речовинами, скидання яких нормується: завислі речовини, БСК5, ХСК, Азот Амонію, мінералізація, хлориди, сульфати нітрити, нітрати, фосфати, нафтопродукти, залізо, фтор, кадмій, марганець, нікель; щодо яких визначені: фактична концентрація, мг/дм3; фактичний скид, г/год; гранично допустимі концентрації, мг/дм3; ГДС, г/год; ГДС перераховані у т/рік.

Відповідно до службової записки відповідача від 07.04.2020 №75-186 у період з 22.02.2020 по 27.03.2020 проведений скид освітлених вод з 3-ї секції, приблизний, ± 2 см, рівень пониження в секції №3 складає 157 см, об`єм скиду освітлених вод на 27.03.2020 складає 507110 м3.

Згідно із довідки санітарної лабораторії ПАТ "Сумихімпром" "Про якість води, що скидається з 3-ої секції шламонакопичувача по випуску №2 ПАТ "Сумихімпром" та р. Псел вище на нижче випуску за лютий-березень 2020 року" визначені результати вимірювання масової концентрації (мг/дм3) по наступним показникам: pH, залізо, азот амонійний, нітрати, нітрити, фтор, хлориди, завислі речовини, сульфати, фосфати, мінералізація, кадмій, марганець, нікель, ХСК, мгО/дм3, БСК, мгО/дм3, нафтопродукти.

25.06.2020 позивач надіслав відповідачу претензію №63/05-10 щодо сплати 103 379,70 грн розміру збитків, спричинених відповідачем в результаті скиду забруднюючих речовин.

14.07.2020 відповідач надіслав позивачу відповідь № 15-2834 на претензію, в якій зазначив про некоректність здійсненого позивачем розрахунку, у зв`язку з чим зазначив, що претензія є такою, що не підлягає задоволенню.

12.11.2020 та 06.01.2021 Сумською місцевою прокуратурою надіслано Державній екологічній інспекції у Сумській області лист № 34-3166-20 та лист № 34-72вих21 відповідно, згідно з якими прокуратура запитувала інформацію про вжиття позивачем заходів щодо усунення порушених вимог законодавства та стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок забруднення ПАТ "Сумихімпром" поверхневого водного об`єкту шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

23.12.2020 та 13.01.2021 позивач надіслав Сумській місцевій прокуратурі листи № 3923/10 та № 85/10-22, за якими повідомив, що заходи представницького характеру по стягненню зазначених збитків не вживались через відсутність коштів для сплати судового збору.

26.01.2021 Сумська місцева прокуратура надіслала Державній екологічній інспекції листа № 34-728вих21, в якому прокуратура повідомила позивача про звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Сумській області до ПАТ "Сумихімпром" про стягнення 103 379 грн завданої шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок перевищення встановлених нормативів ГДС.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 16 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 №454/2011, Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.

Держекоінспекція України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для забезпечення реалізації державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

У свою чергу згідно з пунктами 1, 4.2 Положення про Державну екологічну інспекцію у Сумській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 №136, Державна екологічна інспекція у Сумській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується. Повноваження Держекоінспекції поширюються у межах Сумської області.

У зв`язку з цим, органом, уповноваженим державою здійснювати повноваження у спірних правовідносинах є Державна екологічна інспекція у Сумській області.

З метою спонукання Державної екологічної інспекції у Сумській області щодо здійснення повноважень зі стягнення збитків, завданих ПАТ "Сумихімпром" та пропозицією самостійно пред`явити позовну заяву до суду, Сумською місцевою прокуратурою направлено листи від 12.11.2020 та 06.01.2021.

Разом з цим, інспекцією заходи щодо стягнення з ПАТ "Сумихімпром" в судовому порядку вказаних збитків самостійно не здійснено.

Вказане свідчить про нездійснення суб`єктом владних повноважень захисту законних інтересів держави та відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для вжиття прокурором заходів представницького характеру та пред`явлення відповідного позову, ураховуючи, що інтереси держави на цей час залишаються незахищеними.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджено, що прокурором доведено виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави, а тому звернення до суду із вказаним позовом здійснено прокурором з дотриманням вимог ч. 3 ст. 53 ГПК України.

Відповідно до статтей 13, 16 Конституції України водні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених Конституцією України, а забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Статтею 47 цього Закону визначено, що для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

Контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів полягає в забезпеченні додержання усіма юридичними та фізичними особами вимог водного законодавства (стаття 18 Водного кодексу України - далі ВК України).

Статтею 19 ВК України встановлено, що Державний контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, іншими державними органами відповідно до законодавства України.

Пунктом "а" частини першої статті 20-2 Закону України "Про охорону навколишньою природного середовища" визначено компетенцію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державною нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища, до якої належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.

Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (стаття 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Відповідно до статей 48, 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами, насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 44, частини першої статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється лише на підставі дозволу.

Частинами другою, четвертою статті 49 Водного кодексу України визначено дозвіл на спеціальне водокористування видається територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства. Видача (переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється безоплатно.

Відповідальність за порушення водного законодавства, в тому числі за порушення правил спеціального водокористування, передбачено пунктом 6 частини третьої статті 110 Водного кодексу України.

Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.

Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства (стаття 111 ВК України).

Відповідно до положень статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність, у тому числі за самовільне спеціальне використання природних ресурсів.

Згідно із п. 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, в цьому випадку державі.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Так, як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження позовних вимог, позивачем надано виконаний державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області - Литвин В.М., розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (крім морських вод) внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС по випуску №2 ПАТ "Сумихімпром", м. Суми, за період лютий-березень 2020 року, із сумою збитків 103 379,70 грн.

Позивачем розраховано розмір відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок скидання забруднюючих речовин зі зворотними водами в поверхневий водний об`єкт з перевищенням встановлених нормативів гранично допустимого скиду (далі - ГДС) згідно з діючою Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009.

Відповідно до п. 1.2. Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009 в редакції наказу Міністерства екології та природних ресурсів від 13.10.2015 №367, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Методика) ця Методика встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі:

- забруднення водних об`єктів, у тому числі пов`язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об`єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників (далі - забруднюючі речовини) із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів;

- забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів;

- самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів;

- забору, використання води та скиду забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

Згідно з п. 5.1. Методики розрахунок маси наднормативного скиду забруднюючої речовини у водний об`єкт зі зворотними водами внаслідок перевищення встановленого нормативу ГДС здійснюється за формулою (1):

Мі = (Сіф- Сід) х Qіф х t х 10-6, де:

Мі - маса наднормативного скиду i-ї забруднюючої речовини у водний об`єкт зі зворотними водами, т,

Сіф - середня фактична концентрація i-ї забруднюючої речовини iф у зворотних водах, г/м-3,

Сід - дозволена для скиду концентрація і-ї забруднюючої речовини, визначена при затвердженні ГДС, г/м-3,

Qiф - фактичні витрати зворотних вод, м-3/год,

t - тривалість скидання зворотних вод з порушенням нормативів ГДС, год,

10-6 - коефіцієнт перерахування маси забруднюючих речовин.

За пунктом 5.2. Методики у разі відсутності у фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб первинної документації (журнали обліку за формами ПОД-11, ПОД-13) та протоколів виконання вимірювань складу та властивостей стічних вод розрахунок маси наднормативного скиду забруднюючих речовин виконується на підставі даних державної статистичної звітності 2-ТП (водгосп), та лімітів скиду забруднюючих речовин, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування, за формулою (2):

Мі = Міф - Міл, де:

Мі - маса наднормативного скиду i-ї забруднюючої речовини у водний об`єкт зі зворотними водами, т,

Мiф - фактичний скид i-ї забруднюючої речовини у водний об`єкт за розрахунковий період (відповідно за квартал або за рік) за даними державної звітності, т,

Мiл - ліміт скиду i-ї забруднюючої речовини, встановлений у дозволі на спеціальне водокористування (відповідно на квартал або на рік), т.

Відповідно до п. 5.7. Методики фактичні витрати зворотних вод визначаються на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки фізичної особи - підприємця або юридичної особи за підписом керівництва, завіреної печаткою (за наявності).

За п. 5.8. Методики середня фактична концентрація забруднюючої речовини у зворотних водах за період порушення водоохоронного законодавства визначається за формулою (5):

Сiф = (Сin1 + Сin2 + Сin3)/n, де

Сi - концентрація i-тої забруднюючої речовини у n-й відібраній пробі,

n - кількість відібраних проб.

Згідно з п. 7.1. Методики розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних водним об`єктам (крім морських вод) внаслідок скидів забруднюючих речовин зі зворотними водами з перевищенням встановленого нормативу ГДС, грн, здійснюється за формулою (12):

З = Ккат х Кр х k3 х [ (Мі1 х уі1) + (Мі2 х уі2) +….+ (Мmi x yim)], де:

Ккат - коефіцієнт, що враховує категорію водного об`єкта, який визначається згідно з додатком 2,

Кр - регіональний коефіцієнт дефіцитності водних ресурсів поверхневих вод, який визначається згідно з додатком 3,

kз = 1,5 - коефіцієнт ураженості водної екосистеми,

m - кількість забруднюючих речовин у зворотних водах;

Мі - маса наднормативного скиду i-ї забруднюючої речовини у водний об`єкт зі зворотними водами, т;

уі - питомий економічний збиток від забруднення водних i ресурсів, віднесений до 1 тонни умовної забруднюючої речовини, грн/т, який визначається за формулою (13):

(y)i = (y) x Ai , де:

(y) - проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у поточному році, грн/т, який визначається за формулою (14):

(y) = (y)п x І / 100, де:

(y)п - проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у попередньому році, грн/т,

І - індекс інфляції (індекс споживчих цін), середньорічний по Україні за попередній рік, %,

Аі - безрозмірний показник відносної небезпечності i-ї забруднюючої речовини, який визначається із співвідношення за формулою (15):

Аі = 1 / ГДКі, де:

ГДКі - безрозмірна величина, чисельно рівна ГДК i забруднюючої речовини у воді водного об`єкта відповідної категорії.

Для речовин, за якими відсутня величина граничнодопустимої концентрації, показник відносної небезпечності Аі приймається рівним 500, а при ГДК "відсутність" - 10000.

Проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів ((у)) у 2011 році становить 766,96 грн/т.

З 2012 року щорічно здійснюється індексація питомого економічного збитку від забруднення водних ресурсів, віднесеного до 1 тонни умовної забруднюючої речовини, грн/т.

Статтею 38 Водного кодексу України визначені нормативи в галузі використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів, зокрема:

У галузі використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів встановлюються такі нормативи:

1) нормативи екологічної безпеки водокористування;

2) екологічний норматив якості води масивів поверхневих та підземних вод;

3) нормативи гранично допустимого скидання забруднюючих речовин;

4) галузеві технологічні нормативи утворення речовин, що скидаються у водні об`єкти;

5) технологічні нормативи використання води.

Законодавством України можуть бути встановлені й інші нормативи в галузі використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів.

Статтею 38 Водного кодексу України також визначений порядок встановлення та розробки нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, а саме: нормативи гранично допустимого скидання забруднюючих речовин встановлюються з метою поетапного досягнення екологічного нормативу якості води. Порядок розробки нормативів гранично допустимого скидання та перелік забруднюючих речовин, що нормуються, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.1 Порядку розроблення нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти та перелік забруднюючих речовин, скидання яких у водні об`єкти нормується, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 11.09.1996 за №1100 (далі Порядок), цей Порядок визначає основні вимоги до нормування гранично допустимого скидання (ГДС) забруднюючих речовин, які присутні у складі зворотних вод водокористувачів.

Пунктом 2 Порядку визначено, що ГДС речовини - маса речовини у зворотній воді, що є максимально допустимою для відведення за встановленим режимом даного пункту водного об`єкта за одиницю часу.

Враховуючи викладене, скид зі зворотними водами забруднюючих речовин з перевищенням встановлених нормативів ГДС є перевищення фактичної маси забруднюючої речовини, що скидається за одиницю часу із зворотними водами, по відношенню до показника, яким встановлений гранично допустимий скид забруднюючої речовини скидання якої нормується.

Фактична маса забруднюючої речовин, що скидається за одиницю часу визначається здобутком показника концентрації забруднюючої речовини (кількість забруднюючої речовини на одиницю об`єму) на показник об`єму скиду за одиницю часу.

У випадку, що розглядається, показник гранично допустимого скиду (грам за годину) забруднюючих речовин, скидання яких нормується, по випуску №2 ПАТ "Сумихімпром", встановлений Дозволом №351/СМ/49д-18 становить:

- Завислі речовини - 25200,00 ґ/год;

- БСК5- 5400 г/год;

- ХСК - 86400 г/год;

- Азот амонійний - 10854,0 г/год;

- Мінералізація - 6048000,0 г/год;

- Хлориди - 437760,0 г/год;

- Сульфати - 888924,60 г/год;

- Нітрити - 144,0 г/год;

- Нітрати - 35100 г/год;

- Фосфати - 576,0 г/год;

- Нафтопродукти - 0 г/год;

- Залізо - 180,0 г/год;

- Фтор - 3222,0 г/год;

- Кадмій -1,26;

- Марганець - 18,0 г/год;

- Нікель - 90,0 г/год.

Дослідивши розрахунок позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що із вказаного розрахунку не вбачається, що позивачем проведені розрахунки фактичного скиду забруднюючих речовин у період за лютий-березень 2020 року за кожний день періоду, та позивачем фактично не встановлено дати, коли був наявний факт перевищення показника гранично допустимого скиду забруднюючих речовин, а при визначенні маси наднормативного скиду і-ї забруднюючої речовини у водний об`єкт зі зворотними водами (т) позивачем було використано лише показник масової концентрації забруднюючих речовин та показники ГДК (гранично допустимої концентрації).

Тобто, розраховані позивачем показники маси наднормативного скиду і-ї забруднюючої речовини у водний об`єкт зі зворотними водами (т) документально не підтверджуються через відсутність розрахунку перевищення показника гранично допустимого скиду забруднюючих речовин.

Використання для розрахунку розміру відшкодування збитків позивачем використано середню витрату скиду - 603,7 м3/годину, що є некоректним, оскільки з метою оптимального використання асимілюючої здатності водного об`єкту та мінімізації на нього впливу зворотних вод скид було розпочато з мінімальною витратою - 403,2 м3/годину (згідно з чинним Дозволом на спецводокористування допустимий обсяг скиду - 1800 м3/годину).

За час скиду з 21.02.2020 по 27.03.2020 фактичний обсяг скиду склав:

період 21.02.2020-25.02.2020 - 403,2 м3/годину,

період 26.02.2020-22.03.2020 - 673,2 м3/годину,

період 23.03.2020-27.03.2020 - 403,2 м3/годину.

Згідно із ст. 44 Водного кодексу України Водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин.

Відповідно до ст. 70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи.

Враховуючи те, що обсяги скидання забруднюючих речовин перевищували ГДС по нітритах, марганцю протягом всього скиду та по сульфатах - з 21.02.2020 по 22.03.2020, з урахуванням вимог Методики розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів:

- розрахунок по марганцю та нітритах складає (за формулою (1) Методики):

Qiф х t = 507 110 м3 (згідно зі службовою запискою цеху нейтралізації ПАТ "Сумихімпром" від 07.04.2020 №75-186 скид тривав - 35 діб, 840 годин);

Мнітрити = (0,78 - 0,08) х 507110 х 10-6= 0,35 т;

Ммарганець= (0,063 - 0,01 ) х 507110 х 10-6 = 0,03 т;

- розрахунок по сульфатах складає (за формулою (1) Методики):

Qiф х t = 458 726 м3 (згідно зі службовою запискою цеху нейтралізації ПАТ "Сумихімпром" від 07.04.2020 №75-186 скид тривав - 35 діб, 840 годин);

Мсульфати = (2 209,64 - 493,8) х 458726 х 10-6= 787,1 т.

Розрахунок уі (питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів, віднесений до 1 тони умовної забруднюючої речовини, грн./т) який визначається за формулою (13) Методики, складає:

уі = у х Аі

де у - проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у 2019 році, грн/т, розраховуємо за формулою (14) Медодики:

у = уп х І / 100, де:

уп - проіндексований питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів у попередньому році, грн/т;

І - індекс інфляції (індекс споживчих цін), середньорічний по Україні за попередній рік

Роки/Індекс інфляції (індекс споживчих цін), середньорічний по Україні за попередній рік, % (І) / Питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів, у

2011 104,6 766,96

2012 99,8 802,24

2013 100,5 800,64

2014 124,9 804,64

2015 143,3 1004,99

2016 112,4 1440,15

2017 113,7 1618,73

2018 109,8 1840,50

2019 104,1 2020,87

2020 2103,75

Аі - безрозмірний показник відносної небезпечності і-ї речовини, який визначається із співвідношення за формулою (15) Методики:

Аі = 1/ГДКі, де:

ГДК, - безрозмірна величина, чисельно рівна ГДКі забруднюючої речовини у воді водного об`єкта відповідної категорії. (ГДКі відповідно нормативів гранично-допустимого скиду (ГДС) у водний об`єкт (до р. Псел) зі зворотними водами проммайданчика ПАТ "Сумихімпром", розроблені та затверджені в дозволі на спеціальне водокористування №351/см/49-д від 26.12.2018 з терміном дії до 26.12.2021):

А(сульфати) = 1/500 = 0,002

А(марганець) = 1/0, 1 = 10

А(нітрити) = 1/3,3 = 0,3

Питомий економічний збиток від забруднення водних ресурсів, віднесений до 1 тони речовини, грн./т, за формулою (13):

у(сульфати) = 2103,75х 0,01 = 4,21

у(марганець) = 2103,75х 100 = 21037,5

у(нітрити) = 2103,75x12,5 = 631,13

Таким чином, суд дійшов висновку, що розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок скиду забруднюючих речовин у водний об`єкт зі зворотними водами з перевищенням гранично допустимого скиду ПАТ "Сумихімпром" по випуску № 2 в 2020 році, є наступним:

З = 1,0 х 1,2 х 1,10 х 1,5 х [ (0,35 х 631,13) + (0,03 х 21037,5) + (787,1 х 4,21 )] = 1,98 х [220,90+631,13+3313,69] = 8248,13 грн.

Враховуючи викладене, перевіривши, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що завдана відповідачем шкода навколишньому природному середовищу внаслідок перевищення встановлених нормативів ГДС склала суму у розмірі 8 248,13грн.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду, з огляду на те, що позивачем частково доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову лише в частині стягнення з відповідача 8 248,13 грн завданої шкоди навколишньому природному середовищу внаслідок перевищення встановлених нормативів ГДС, що не спростовано позивачем, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині як законні та обґрунтовані, натомість в іншій частині належить відмовити, у зв`язку із недоведеністю, тому, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21, відсутні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується із доводами апеляційної скарги, враховуючи викладене та те, що Дозволом на спеціальне водокористування від 26.12.2018 № 351/СМ/49д-18 встановлено саме допустимий обсяг скид зворотних вод у кількості 1 800 м3/годину, тобто саме не більше 1 800 м3/годину, натомість скаржником не доведено того, що зменшення фактичного обсягу скиду зворотніх вод від допустимого обсягу скиду може бути підставою для зміни показників гранично допустимого скиду (грам за годину) забруднюючих речовин, встановлених зазначеним Дозволом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21, відсутні.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2023 у справі № 920/109/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 920/109/21 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 30.10.2023.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім