ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" жовтня 2023 р.Справа № 924/259/23

м. Хмельницький

Суддя Господарського суду Хмельницької області Музика М.В., розглянувши скаргу на дії державного виконавця у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія "Приват", м. Київ

до акціонерного товариства "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький

про стягнення 885 972,07 грн. заборгованості,

представники сторін та державний виконавець: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2023 року частково задоволено позов у справі №924/259/23 та стягнуто з відповідача на користь позивача 830232,15 грн. заборгованості та судового збору. 25.07.2023 року на виконання вказаного рішення видано відповідний судовий наказ.

12.10.2023 року на адресу Господарського суду Хмельницької області від позивача надійшла скарга на дії Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гнідко Наталії Олександрівни, у якій ТОВ "ЗК "Приват" просить суд визнати неправомірною бездіяльність і зобов`язати Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гнідко Наталію Олександрівну накласти арешт на кошти боржника на рахунках боржника у банках, що зазначені в заяві про примусове виконання рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2023 року у справі №924/259/23.

Ухвалою суду від 12.10.2023 року призначено скаргу позивача до розгляду в засіданні Господарського суду Хмельницької області на 15 год. 00 хв. 23 жовтня 2023 року.

Сторони та державний виконавець в судове засідання не з`явились; належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги.

Від державного виконавця 17.10.2023 року надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з фактичним виконанням судового наказу боржником та закриттям, у зв`язку з цим, виконавчого провадження №72895215.

Судом враховується, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються (ч.1 ст.342 ГПК України).

Враховуючи, що процесуальним законодавством встановлено 10-денний строк розгляду скарги, неявка сторін не перешкоджає розгляду скарги, судом, з метою дотримання встановлених законом строків на розгляд скарг на дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, проведено судове засідання без їх участі на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Розглянувши подану скаргу з даними документами, судом встановлено та приймається до уваги наступне.

Позивач звернувся до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою №0927/5 від 27.09.2023 року про примусове виконання рішення, у якій просив винести постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 25.07.2023 року у справі 924/259/23, винести постанову про арешт майна (коштів) боржника та накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника.

На підставі вказаної заяви 27.09.2023 року Головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гнідко Наталією Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72895215, якою відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

17.10.2023 року Другим відділом ДВС у м. Хмельницькому ЦМУ МЮ (м. Київ) перераховано 830232,15 грн. ТОВ «ЗК «Приват» згідно платіжної інструкції №33301 із призначенням платежу «оплата боргу згідно ВД №924/259/23, 25.07.2023 року; АТ «Хмельницькобленерго», №72895215, кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача».

Тоді ж старшим державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчевич Г.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №72895115 з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 25.07.2023 року у справі №924/259/23 у зв`язку зі сплатою основного боргу, витрат виконавчого провадження та виконавчого збору. Вказаною постановою також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України вказує, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 225.04.2012 №11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013).

Зокрема, у рішенні №2-р(II)/2019 від 15.05.2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016 №1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Аналіз статей 3, 8, частин першої, другої статті 55, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, наведених юридичних позицій Конституційного Суду України дає підстави стверджувати, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження". Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» ).

При цьому суд зазначає, що законодавцем передбачений чіткий порядок вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні. Державний виконавець наділений відповідними повноваженнями, він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених Законом України "Про виконавче провадження". Зокрема, такими засадами є верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження. Разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

Вчинення державним виконавцем дій, які визначені законом для виконання судового рішення, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Відповідно до ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Приписами ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Судом встановлено, що 27.09.2023 року позивач звернувся до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 25.07.2023 року у справі №924/259/23.

Тоді ж головним державним виконавцем Гнідко Н.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №72895215.

Згідно платіжної інструкції №33301 від 17.10.2023 року, органом державної виконавчої служби перераховано позивачу на виконання рішення у справі №924/259/23 всю суму стягнутої судовим рішенням заборгованості в розмірі 830232,15 грн.

Постановою старшого державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчевич Г.О. від 17.10.2023 року закінчено виконавче провадження № 72895215 у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення у справі №924/259/23.

Тобто, станом на даний час судове рішення у даній справі повністю виконане боржником та виконавче провадження № 72895215 закінчено.

Розділ VІ Господарського процесуального кодексу регулює процесуальні питання, пов`язані з судовим контролем за виконанням судових рішень.

Зокрема, статтею 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Водночас, у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді заяв, до таких заяв мають застосовуватись положення Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема статті 231 ГПК України.

У даному випадку суд вважає за можливе застосувати приписи п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, оскільки станом на дату розгляду скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія «Приват» на бездіяльність Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гнідко Н.О. під час примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 25.07.2023 року у справі №924/259/23 у виконавчому провадженні №72895215, останнє закінчено згідно постанови від 17.10.2023 року у зв`язку з повним задоволенням вимог стягувача, суд вважає за належне закрити провадження у справі № 924/259/23 за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія «Приват» на бездіяльність Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гнідко Н.О.

Керуючись ст. ст. 231, 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

провадження у справі № 924/259/23 за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Землевпорядна компанія «Приват» на бездіяльність Головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гнідко Н.О. під час примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 25.07.2023 року у справі №924/259/23 закрити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення суддею, 23.10.2023 року, та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 24.10.2023 року

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 2 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (04114, м. Київ, вул. Макіївська, буд. 7, кв. 165) - рек. з пов. про вручення; відповідачу та виконавчій службі - в електронні кабінети