ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2023 р. Справа № 924/732/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., за участю секретаря судового засідання Тлустої У.О., розглянувши справу у залі судового засідання № 305

за позовом акціонерного товариства "Сенс Банк", м. Київ

до приватного підприємства "Колірмет-06", м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області

про стягнення 42056,49 грн 3% річних та 160880,33 грн інфляційних втрат,

представники сторін: не з`явилися.

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 10.07.2023р. відкрито провадження у справі № 924/732/23 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 08.08.2023р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 03.10.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Акціонерне товариство "Сенс Банк" (правонаступник публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та акціонерного товариства "Альфа-Банк") звернулося з позовом до суду, у якому просить суд стягнути з приватного підприємства "Колірмет-06" за період з 12.03.2017р. по 23.02.2022р. 42056,49 грн 3% річних та 160880,33 грн інфляційних втрат на підставі ст. 625 ЦК України згідно рішення суду. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що останнім свої зобов`язання за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 890/17-НКЛМ 1 від 03.03.2007р. виконано в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Однак, останній належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. Крім того, як стверджує представник позивача, заборгованість відповідача, на яку нараховано 3% річних та інфляційні втрати, підтверджується рішенням господарського суду Хмельницької області від 17.03.2017р. у справі № 924/230/15, що набрало законної сили. При цьому, вищевказане рішення суду на виконанні не перебувало та на даний час не виконане, про що свідчить витяг із сайту "Єдиний реєстр виконавчих проваджень".

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві від 24.10.2023 р. просив суд розглядати справу за відсутності представника, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, причин неявки та неподання доказів не повідомив.

Ухвали суду від 10.07.2023р., від 08.08.2023р., від 12.09.2023р. були отримані відповідачем, про що свідчать судові повістки.

Згідно ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього кодексу.

Положеннями ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день вручення судового рішення під розписку. З наведеного, відповідач є такий, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, проте, відзиву на позов не подав та причин неявки та неподання відзиву не повідомив.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Враховуючи вищевикладене, відсутність клопотання сторін про відкладення розгляду справи, належного повідомлення відповідача, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача та за наявними в матеріалах справи доказами.

Перелік обставин, які є предметом доказування; та доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність даних обставин.

03.03.2007р. між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (кредитор) та приватним підприємством "Колірмет-06" (позичальник) укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 890/17-НКЛМ 1, відповідно до умов якого кредитор зобов`язався надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, на умовах визначених цим договором та додатковими угодами.

Відповідно до п. 1.1. договору кредитор зобов`язується надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (кредит), на умовах визначених цим договором та додатковими угодами.

У підпунктах 1.1.1, 1.1.1.1., 1.1.1.2. договору сторонами погоджено, що надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - "Транш", а у сукупності - "Транші", зі сплатою 18 процентів річних та, в межах максимального ліміту заборгованості до 398800,00 грн, з наступним порядком надання траншів кредиту: перший транш в сумі 208000,00 грн - після оформлення в іпотеку об`єктів нерухомості та в забезпечення обладнання, згідно додатку до договору № 1 від 19.01.2007р. між позичальником і ТОВ "Круїз продукт", та податкових накладних № 00118 від 29.01.2007р., № 0020 від 02.02.2007р.; другий транш в сумі 190800,00 грн - після оформлення в забезпечення обладнання, згідно додатку до договору № 1 від 19.01.2007р. між позичальником та ТОВ "Круїз продукт".

Відповідно до п. 1.1.2 договору погашення траншів кредиту буде здійснюватись в наступному порядку: з 05.07.2007р. по 05.09.2007р. в сумі - 3500,00 грн щомісячно та з 05.10.2007р. по 05.01.2012р. в сумі 7190,74 грн щомісячно. З кінцевим терміном погашення всіх Траншів Кредиту 02.03.2012р. в сумі 7190,78 грн. на умовах визначених цим договором.

Згідно п. 1.1.3 договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: на придбання обладнання згідно договору купівлі-продажу № 1 від 19.01.2007р. між позичальником та ТОВ "Круїз продукт".

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 договору моментом (днем) надання траншу кредиту вважається день перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника та оплати розрахункових документів позичальника з позичкового рахунку в сумі відповідного траншу кредиту. Моментом (днем) повернення траншу кредиту вважається день зарахування на позичковий рахунок кредитора суми траншу кредиту.

Згідно п.п. 2.4, 2.5, 2.6 договору нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360), щомісячно в останній робочий день місяця (у випадку якщо сплата припадає на вихідний (святковий день) сплата здійснюється у наступний за вихідним робочий день). Сплата відсотків здійснюється до 05 числа кожного місяця. Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування Кредитом в періоді (28-29-30-31/360). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

Як передбачено п. 2.7 договору, у разі прострочення повернення заборгованості за кредитом понад 90 днів, сплата процентів до моменту її повернення, починаючи з місяця, в якому прострочення перевищило 90 днів, здійснюється у валюті кредиту щомісячно.

Підпунктом 3.3.5 договору передбачений обов`язок позичальника сплачувати кредитору проценти передбачені пп. 1.1.1 цього договору, в порядку, визначеному п.п. 2.5, 2.7, 2.8, 2.9, 2.12 договору та тарифами.

Згідно з п. 4.2 договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів визначених цим договором та тарифами, а також прострочення строків повернення траншів кредиту, визначених п.п. 1.1.2, 2.13.3, 3.2.5, 4.5, 5.4 договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 процента, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов`язань за договором.

У разі невиконання позичальником зобов`язань, визначених п.п. 3.3.2 - 3.3.16 договору, порушення позичальником або третьою особою з якою укладений договір забезпечення виконання зобов`язань за кредитом, умов договорів, визначених п. 1.3 цього договору, протягом більше 15 днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився, та, відповідно, позичальник зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня, погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, комісії та нараховані штрафні санкції. Після повного погашення заборгованості позичальника за договором його дія припиняється (п. 4.4 договору).

Як передбачено п. 7.3 договору, договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 17.03.2015р. у справі № 924/230/15 позов публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до приватного підприємства "Колірмет-06" про стягнення 301782,19 грн задоволено. Стягнуто з приватного підприємства "Колірмет-06" на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 301782,19 грн (триста одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривни 19 коп.) заборгованості, 6035,64 грн (шість тисяч тридцять п`ять гривень 64 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Згідно протоколу позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства "Альфа-Банк" № 4/2019 від 15.10.2019р. зборами вирішено, зокрема, затвердити передавальний акт; встановити, що акціонери акціонерного товариства "Альфа-Банк" визнають усі права та обов`язки акціонерного товариства "Укрсоцбанк", які зазначені в передавальному акті; визначити, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків акціонерного товариства "Укрсоцбанк", які зазначені в передавальному акті, виникає у акціонерного товариства "Альфа-Банк" з дати, визначеної у передавальному акті, а саме з 15.10.2019р. (з дати затвердження передавального акту цим загальними зборами акціонерів акціонерного товариства "Альфа-Банк" та рішенням єдиного акціонера акціонерного товариства "Укрсоцбанк").

Відповідно до рішення № 5/2019 від 15.10.2019р. єдиним акціонером акціонерного товариства "Укрсоцбанк" вирішено, зокрема, затвердити передавальний акт; визначити, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків акціонерного товариства "Укрсоцбанк", які зазначені в передавальному акті, виникає у акціонерного товариства "Альфа-Банк" з дати, визначеної у передавальному акті, а саме з 15.10.2019р.

Наказом акціонерного товариства "Альфа-Банк" № 2463-К від 11.03.2022р. призначено ОСОБА_1 на посаду голови правління АТ "Альфа-Банк".

Відповідно до п. 1.2. статуту акціонерного товариства "Сенс Банк" (нова редакція), затвердженого першочерговими загальними зборами акціонерів АТ "Сенс Банк" від 12.08.2022р. (протокол № 2/2022 від 18.08.2022р.) та погодженого Національним Банком України 12.09.2022р., акціонерне товариство "Сенс Банк" є правонаступником: 1) усіх прав і зобов`язань акціонерного товариства "Альфа-Банк"; 2) всього майна, прав і зобов`язань акціонерного товариства "Укрсоцбанк".

Згідно протоколу позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства "Альфа-Банк" № 2/2022 від 18.08.2022р. зборами вирішено, зокрема, змінити найменування банку з акціонерного товариства "Альфа-Банк" на акціонерне товариство "Сенс Банк".

Відповідно до витягу з державного реєстру банків від 02.12.2022р. до Державного реєстру банків 01.12.2022р. внесено запис про зміну найменування з акціонерного товариства "Альфа-Банк" на акціонерне товариство "Сенс Банк".

Акціонерне товариство "Сенс Банк" звернулося до приватного підприємства "Колірмет-06" із вимогою, у якій вимагало у позичальника у 30-денний строк сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом та нараховану неустойку. Крім того, станом на 23.02.2022р. сума заборгованості зі сплати 3% річних та інфляційних втрат становить 42056,49 грн та 160880,33 грн відповідно. Надіслання вимоги підтверджується реєстром пересилання поштових відправлень № 32 від 22.03.2023р., фіскальним чеком від 30.03.2023р.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 11.09.2023р щодо приватного підприємства "Колірмет-06" відкрито виконавче провадження № 62703774 від 03.08.2020р., за яким стягувачем є Головне управління ДПС у Хмельницькій області.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.09.2023р. приватне підприємство "Колірмет-06" зареєстровано за адресою: Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Першотравнева, 7 А/7, ідентифікаційний код 34639120.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія передавального акта на 11.10.2019р., затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів акціонерного товариства "Альфа-Банк" 15.10.2019р., протокол № 4/2019.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Судом встановлено, що 03.03.2007р. між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (кредитор) та приватним підприємством "Колірмет-06" (позичальник) було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 890/17-НКЛМ 1, за умовами якого відповідачу було надано траншами грошові кошти на суми 190800,00 грн та 208000,00 грн.

Оскільки відповідач не виконував зобов`язання за кредитним договором, рішенням господарського суду Хмельницької області від 17.03.2015р. у справі № 924/230/15 було стягнуто з приватного підприємства "Колірмет-06" на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 301782,19 грн заборгованості.

Як встановлено судом, 10.09.2019р. загальними зборами акціонерів акціонерного товариства "Альфа-Банк" та єдиним акціонером акціонерного товариства "Укрсоцбанк" затверджено рішення про реорганізацію акціонерного товариства "Укрсоцбанк" шляхом приєднання до акціонерного товариства "Альфа-Банк".

Згідно рішення № 5/2019 єдиного акціонера акціонерного товариства "Укрсоцбанк" від 15.10.2019р. було затверджено передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків акціонерного товариства "Укрсоцбанк", які зазначені у передавальному акті, виникає у акціонерного товариства "Альфа-Банк" з дати визначеної у передавальному акті, а саме з 15.10.2019р.

Крім того, протоколом № 4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства "Альфа-Банк" від 15.10.2019р. було вирішено затвердити передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Таким чином, 15.10.2019р. відповідно до підпункту "г" пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків", п.п 3.1., 5.3., постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008р. "Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників", було затверджено передавальний акт, у відповідності до якого акціонерне товариство "Альфа-Банк" у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно п. 1 передавального акта від 15.10.2019р. внаслідок реорганізації шляхом приєднання акціонерного товариства "Укрсоцбанк" правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є акціонерне товариство "Альфа-Банк". Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків акціонерного товариства "Укрсоцбанк" виникає у акціонерного товариства "Альфа-Банк" з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів акціонерного товариства "Альфа-Банк" та рішенням єдиного акціонера акціонерного товариства "Укрсоцбанк", а саме з 15.10.2019р.

В подальшому, акціонерне товариство "Альфа-Банк" змінило своє найменування на акціонерне товариство "Сенс Банк", яке відповідно до статуту, затвердженого загальними зборами акціонерів акціонерного товариства "Альфа-Банк" від 12.08.2022р, є правонаступником усіх прав і зобов`язань акціонерного товариства "Альфа-Банк" (Код ЄДРПОУ банку не змінився, змінилось лише найменування банку).

Разом з тим, у статуті акціонерного товариства "Сенс Банк", а саме розділі 1 "Загальні положення" наведено увесь процес та підстави переходу прав та обов`язків від публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до акціонерного товариства "Сенс Банк".

Статтею 512 ЦК України визначений перелік підстав заміни кредитора у зобов`язанні. Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також з долучених позивачем до матеріалів справи доказів, а саме протоколу позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства "Альфа-Банк" № 4/2019 від 15.10.2019р., рішення № 5/2019 від 15.10.2019р. єдиного акціонера акціонерного товариства "Укрсоцбанк", п. 1.2. статуту акціонерного товариства "Сенс Банк", протоколу позачергових загальних зборів акціонерів акціонерного товариства "Альфа-Банк" № 2/2022 від 18.08.2022р., витягу з державного реєстру банків від 02.12.2022р., передавального акта від 15.10.2019р., слідує, що акціонерне товариство "Сенс Банк" є правонаступником усіх прав і зобов`язань акціонерного товариства "Альфа-Банк", а також всього майна, прав і зобов`язань акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (неодноразово змінював назву), в тому числі зобов`язання, що існувало у відповідача перед публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" за кредитним договором, та заборгованості стягнутої чинним рішенням господарського суду Хмельницької області від 17.03.2015р. у справі № 924/230/15.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" використало право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, неустойки (пені), інфляційних втрат та 3% річних, звернувшись до суду з позовом про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 17.03.2015р. у справі № 924/230/15 позов публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до приватного підприємства "Колірмет-06" про стягнення 301782,19 грн задоволено. Стягнуто з приватного підприємства "Колірмет-06" на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" 301782,19 грн (триста одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривни 19 коп.) заборгованості, 6035,64 грн (шість тисяч тридцять п`ять гривень 64 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Зазначене судове рішення набрало законно сили 30.03.2015р.

Суд враховує положення частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Законна сила судового рішення - це правова дія судового рішення, сутність якої полягає в його незмінності і виключності. Якісна характеристика судового рішення, яке набрало законної сили, виявляється в наслідках, які воно викликає. Такими наслідками є: здійсненність, преюдиціальність, обов`язковість.

Окрім того, як встановлено судом та слідує з відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 11.09.2023р., означене рішення господарського суду не перебуває на виконанні (щодо приватного підприємства "Колірмет-06" відкрито лише виконавче провадження № 62703774 від 03.08.2020р., за яким стягувачем є Головне управління ДПС у Хмельницькій області).

Позивач, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, зазначає, що зобов`язання приватного підприємства "Колірмет-06" за рішенням суду не виконані перед позивачем, відтак банк вправі за прострочення боржником виконання грошового зобов`язання застосувати відповідальність згідно ст. 625 ЦК України.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018р. у справі № 686/21962/15-ц.

Згідно із частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, стаття 599 цього Кодексу передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Дана правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019р. в справі № 916/190/18.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України свідчить, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за час прострочення.

Правові висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06.2019р. у справі № 916/190/18, від 08.11.2019р. у справі № 127/15672/16-ц.

З огляду на викладене, судовим рішенням фактично тільки фіксується належна до стягнення сума боргу, однак, наявність такого рішення не припиняє грошових зобов`язань відповідача та не позбавляє позивача права на отримання передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України сум.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020р. у справі № 902/417/18, від 05.04.2023р. у справі №910/4518/16).

Щодо стягнення 3% річних.

Нарахування 3 % річних на суму боргу відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Подібні правові висновки сформульовані, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, від 05 квітня 2023 у справі №910/4518/16.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020р. у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.

У постанові від 05.04.2023р. у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що на період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за "користування кредитом" (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за "користування кредитом", до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 42056,49 грн за період з 12.03.2017р. по 23.02.2022р., нараховані на суму боргу за рішенням суду від 17.03.2015р. у справі № 924/230/15 в розмірі 282856,44 грн (з урахуванням проплати в сумі 18925,75 грн згідно розрахунку).

Судом здійснено перерахунок 3% у системі "Законодавство", відповідно до якого суд вважає обґрунтованим розрахунок позивача та підставною до стягнення суму 3% річних в розмірі 42056,49 грн.

Щодо стягнення інфляційних втрат.

Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Кабінет Міністрів України постановою № 1078 від 17.07.2003р. затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003р. та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007р. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ № 1078).

Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Встановлення компетентним органом (Кабінетом Міністрів України) механізму перемножування індексів інфляції за певний період для обрахування інфляційних збитків означає, що "вартість грошей з індексом інфляції за попередній період" є визначальною при індексації грошової суми за кожний наступний період. У математиці це називається послідовність, утворена за певною закономірністю.

Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної Палати Касаційного господарського Суду від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19 та від 20.11.2020р. у справі № 910/13071/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної Палати Касаційного господарського Суду у постанові від 20.11.2020р. у справі № 910/13071/19 роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського Суду, викладеного у постанові від 26.06.2020р. у справі № 905/21/19 величина приросту індексу споживчих цін має заокруглюватися до десяткового числа після коми (саме так визначаються місячні та річні індекси споживчих цін Державним комітетом статистики України).

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019р. у справі № 905/600/18 дійшов висновку, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 160880,33 грн за період березень 2017 року лютий 2022 року.

Судом здійснено перерахунок інфляційних втрат у системі "Законодавство", відповідно до якого суд вважає обґрунтованими та підставними до стягнення інфляційні втрати в розмірі 144724,15 грн.

1) за березень 2017 року на суму боргу 282856,44 грн = 5091,42 грн;

2) за квітень 2017 року на суму боргу 287947,86 грн = 2591,53 грн;

3) за травень 2017 року на суму боргу 290539,39 грн = 3777,01 грн;

4) за червень 2017 року на суму боргу 294316,40 грн = 4709,06 грн;

5) за липень 2017 року на суму боргу 299025,46 грн = 598,05 грн;

6) за серпень 2017 року на суму боргу 299623,51 грн = -299,62 грн (в даному місяці мала місце дефляція);

7) за вересень 2017 року на суму боргу 299323,89 грн = 5986,48 грн;

8) за жовтень 2017 року на суму боргу 305310,37 грн = 3663,72 грн;

9) за листопад 2017 року на суму боргу 308974,09 грн = 2780,77 грн;

10) за грудень 2017 року на суму боргу 311754,86 грн = 3117,55 грн;

11) за січень 2018 року на суму боргу 314872,41 грн = 4723,09 грн;

12) за лютий 2018 року на суму боргу 319595,50 грн = 2876,36 грн;

13) за березень 2018 року на суму боргу 322471,86 грн = 3547,19 грн;

14) за квітень 2018 року на суму боргу 326019,05 грн = 2608,15 грн;

15) за травень 2018 року на суму боргу 328627,20 грн = 0,00 грн;

16) за червень 2018 року на суму боргу 328627,20 грн = 0,00 грн;

17) за липень 2018 року на суму боргу 328627,20 грн = -2300,39 грн (в даному місяці мала місце дефляція);

18) за серпень 2018 року на суму боргу 326326,81 грн = 0,00 грн;

19) за вересень 2018 року на суму боргу 326326,81 грн = 6200,21 грн;

20) за жовтень 2018 року на суму боргу 332527,02 грн = 5652,96 грн;

21) за листопад 2018 року на суму боргу 338179,98 грн = 4734,52 грн;

22) за грудень 2018 року на суму боргу 342914,50 грн = 2743,32 грн;

23) за січень 2019 року на суму боргу 345657,82 грн = 3456,58 грн;

24) за лютий 2019 року на суму боргу 349114,40 грн = 1745,57 грн;

25) за березень 2019 року на суму боргу 350859,97 грн = 3157,74 грн;

26) за квітень 2019 року на суму боргу 354017,71 грн = 3540,18 грн;

27) за травень 2019 року на суму боргу 357557,89 грн = 2502,91 грн;

28) за червень 2019 року на суму боргу 360060,80 грн = -1800,30 грн (в даному місяці мала місце дефляція);

29) за липень 2019 року на суму боргу 358260,50 грн = -2149,56 грн (в даному місяці мала місце дефляція);

30) за серпень 2019 року на суму боргу 356110,94 грн = -1068,33 грн (в даному місяці мала місце дефляція);

31) за вересень 2029 року на суму боргу 355042,61 грн = 2485,30 грн;

32) за жовтень 2019 року на суму боргу 357527,91 грн = 2502,70 грн;

33) за листопад 2019 року на суму боргу 360030,61 грн = 360,03 грн;

34) за грудень 2019 року на суму боргу 360390,64 грн = -720,78 грн (в даному місяці мала місце дефляція);

35) за січень 2020 року на суму боргу 359669,86 грн = 719,34 грн;

36) за лютий 2020 року на суму боргу 360389,20 грн = -1081,17 грн (в даному місяці мала місце дефляція);

37) за березень 2020 року на суму боргу 359308,03 грн = 2874,46 грн;

38) за квітень 2020 року на суму боргу 362182,49 грн = 2897,46 грн;

39) за травень 2020 року на суму боргу 365079,95 грн = 1095,24 грн;

40) за червень 2020 року на суму боргу 366175,19 грн = 732,35 грн;

41) за липень 2020 року на суму боргу 366907,54 грн = -2201,45 грн (в даному місяці мала місце дефляція);

42) за серпень 2020 року на суму боргу 364706,09 грн = -729,41 грн (в даному місяці мала місце дефляція);

43) за вересень 2020 року на суму боргу 363976,68 грн = 1819,88 грн;

44) за жовтень 2020 року на суму богу 365796,56 грн = 3657,97 грн;

45) за листопад 2020 року на суму боргу 369454,53 грн = 4802,91 грн;

46) за грудень 2020 року на суму боргу 374257,44 грн = 3368,32 грн;

47) за січень 2021 року на суму боргу 377625,76 грн = 4909,13 грн;

48) за лютий 2021 року на суму боргу 382534,89 грн = 3825,35 грн;

49) за березень 2021 року на суму боргу 386360,24 грн = 6568,12 грн;

50) за квітень 2021 року на суму боргу 392928,36 грн = 2750,50 грн;

51) за травень 2021 року на суму боргу 395678,86 грн = 5143,83 грн;

52) за червень 2021 року на суму боргу 400822,69 грн = 801,65 грн;

53) за липень 2021 року на суму боргу 401624,34 грн = 401,62 грн;

54) за серпень 2021 року на суму боргу 402025,96 грн = -804,05 грн (в даному місяці мала місце дефляція);

55) за вересень 2021 року на суму боргу 401221,91 грн = 4814,66 грн;

56) за жовтень 2021 року на суму боргу 406036,57 грн = 3654,33 грн;

57) за листопад 2021 року на суму боргу 409690,90 грн = 3277,53 грн;

58) за грудень 2021 року на суму боргу 412968,43 грн = 2477,81 грн;

59) за січень 2022 року на суму боргу 415446,24 грн = 5400,80 грн;

60) за лютий 2022 року на суму боргу 420847,04 грн = 6733,55 грн.

У задоволенні 16156,18 грн інфляційних втрат суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, враховуючи вищезазначені обставини справи, положення законодавства, проведені розрахунки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 42056,49 грн 3% річних та 144724,15 грн інфляційних втрат. У задоволенні 16156,18 грн інфляційних втрат суд відмовляє.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов акціонерного товариства "Сенс Банк", м. Київ до приватного підприємства "Колірмет-06", м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області про стягнення 42056,49 грн 3% річних та 160880,33 грн інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "Колірмет-06" (Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Першотравнева, 7 А/7, ідентифікаційний код 34639120) на користь акціонерного товариства "Сенс Банк" (м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ідентифікаційний код 23494714) 42056,49 грн (сорок дві тисячі п`ятдесят шість гривень 49 коп.) 3% річних, 144724,15 грн (сто сорок чотири тисячі сімсот двадцять чотири гривні 15 коп.) інфляційних втрат, 2801,71 грн (дві тисячі вісімсот одну гривню 71 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позову в частині стягнення 16156,18 грн інфляційних втрат відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Заверуха

Відрук. 3 примірн.:

1 - до справи;

2 - позивачу (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100);

3 - відповідачу (Хмельницька обл., м. Кам`янець-Подільський, вул. Першотравнева, 7А/7).

Всім реком. з повідом. про вручення.