ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/2559/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Разюк Г.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» м. Одеса та Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», м. Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 року, суддя Петренко Н.Д. повний текст рішення складено 06.07.2023 року

у справі № 916/2559/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, м. Одеса

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», м. Одеса

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» м. Одеса

про стягнення 133 592 грн. 29 коп. -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

В жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», м. Одеса, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», м. Одеса на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, м. Одеса заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 103 377 грн. 97 коп., пеню у розмірі 14 518 грн. 54 коп., 3 % річних у розмірі 1 639 грн. 36 коп., інфляційні нарахування у розмірі 14 056 грн. 42 коп., а також відшкодувати за рахунок відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором постачання електричної енергії споживачу, що і стало підставою для нарахування на прострочену суму боргу пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 року у справі №916/2559/22 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, м. Одеса відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відповідач неодноразово звертався як до Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, м. Одеса так і до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Одеські електромережі» м. Одеса із вимогою тимчасово припинити розподіл електричної енергії у зв`язку із відсутністю доступу до об`єкта, але Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, м. Одеса та Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» м. Одеса своєчасно та в повному обсязі не виконали вимоги відповідача про відключення його об`єкту від електричної енергії, то господарський місцевий суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для покладення обов`язку з оплати спожитої електричної енергії у січні-квітні 2022 року у розмірі 103 377 грн. 97 коп., за договором про постачання електричної енергії № 01-8697Z саме на відповідача, оскільки електрична енергія у спірній період фактично була спожита у результаті несвоєчасного відключення об`єкту.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» м. Одеса з рішенням суду першої інстанції не погодилось, тому звернулось 20.07.2023 року до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.2297/23), у якій просить суд рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 року у справі №916/2559/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, м. Одеса задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» м. Одеса мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи. Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення п.14 ч.3 ст.46 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.11.5.2, абз.3 п. 11.5.11. Розділу ХІ Кодексу системи розподілу, п.п. 4.10, 4.12, 4.13, 4.21, п.п. 6 п.5.1.1, п.п.8 п. 5.1.2, 5.5.5, 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року, статей 525, 526 Цивільного кодексу України та п.п.1 п.6.2 договору про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між позивачем та відповідачем.

Скаржник зазначає, що відповідно до п.п. 7 та п. 6.2. публічного договору про розподіл споживач зобов`язаний у разі зміни власника об`єкта (звільнення споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації, відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення) не пізніше ніж 20 робочих днів до припинення користування електричною енергією на об`єкті письмово повідомити оператора системи розподілу про розірвання цього договору та не пізніше дня звільнення об`єкту здійснити всі оплати, передбачені умовами цього договору. Однак, повідомлень з боку Товариства з обмеженою відповідальності «Олімпекс Транс» про звільнення приміщення або остаточного припинення користування електричною енергією, або про намір припинити дію відповідного договору до оператора системи розподілу не надходило.

Також скаржник зазначає, що умовами договору не передбачено відповідальності оператора системи перед споживачем в разі не проведення відключення електроустановок споживача від системи розподілу. У зв`язку з чим вказує, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про порушення оператором системи п.5.15.5. Правил щодо недотримання умов договору та цих Правил стосовно припинення або часткового обмеження електропостачання.

Крім того, скаржник звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно застосував висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 13.07.2021 року у справі №916/2205/20, оскільки від Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», м. Одеса за спірний період «Вимоги» про відключення електроустановок Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпекс Транс» до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» м. Одеса не надходило. Тому скаржник звертає увагу, що ризики втрат у оператора системи виникають у разі не виконання вимоги від постачальника, а не споживача.

Також, скаржник не погоджується з висновком суду про невиконання третьою особою вимоги споживача щодо відключення його об`єкту, оскільки Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу визначений порядок відключення споживача від електропостачання, який відповідач не дотримався, посилаючись на відсутність доступу до засобу обліку, який встановлено на його території та через відсутність самого споживача під час здійснення технічних заходів щодо припинення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» м. Одеса також не погодилось з рішенням суду першої інстанції, тому звернулось 27.07.2023 року до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.2313/23), у якій просить суд рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 року у справі №916/2559/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, м. Одеса задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» м. Одеса мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував положення п.14 ч.3 ст.46, п. 4 ч.1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.11.5.2, абз.3 п. 11.5.11. Розділу ХІ Кодексу системи розподілу, п.п. 4.10, 4.12, 4.13, 4.21, п.п. 6 п.5.1.1, п.п.8 п. 5.1.2, 5.5.5, 7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року, статей 525, 526 Цивільного кодексу України та п.п.1 п.6.2 договору про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між позивачем та відповідачем.

Скаржник зазначає, що відповідно до п.14 ч.3 ст.46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу зобов`язаний припиняти електроживлення споживача за зверненням електропостачальника у порядку, визначеному Кодексом системи розподілу.

Відповідно з пп.8 п. 5.1.2. ПРРЕЕ (у редакції від 19.05.2021 року, що діяла у спірний період) оператор системи зобов`язаний припиняти у випадках та в порядку, визначених Кодексом систем розподілу або Кодексом системи передачі та цими правилами, електроживлення споживача за зверненням електропостачальника відповідно до умов договору з електропосточальником.

Отже, скаржник зазначає, що ініціювання електропосточальником припинення електроживлення можливе лише у двох вищенаведених випадках. Електропостачальник не наділений правом ініціювати припинення електроживлення на об`єктах споживача за його заявкою. Отже, судом першої інстанції помилково зазначено про неправомірність невиконання Товариства з обмеженою відповідльністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» м. Одеса вимоги відповідача про відключення його об`єкту від розподілу електричної енергії.

Скаржник звертає увагу, що вищенаведені положення спеціального законодавства у сфері електроенергетики стосуються правовідносин між оператором системи розподілу та електропосточальником з приводу припинення електроживлення у споживача за заявкою саме електропостачальника, у зв`язку з чим суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин вищезазначені положення Закону України «Про ринок електричної енергії» та ПРРЕЕ. Судом першої інстанції було встановлено, що саме споживач Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» звертався до оператора системи розподілу із вимогою про припинення електроживлення, а не електропостачальник Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» .

У зв`язку з чим, скаржник вважає, що вищевказані судом першої інстанції норми не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

На думку скаржника, в порушення норм Правил роздрібного ринку електричної енергії та Кодексу систем розподілу, обов`язок споживача із забезпечення надання доступу до власних електроустановок уповноваженим представникам ОСР відповідачем виконано не було, докази неможливості надання такого доступу з боку відповідача уповноваженим представникам Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» матеріали справи не містять.

Скаржник зауважує на тому, що невиконання з боку ОСР заявки споживача про його відключення не тягне за собою настання наслідків, визначених в п. 7.10 ПРЕЕ.

Крім того, скаржник зазначає, що норми діючого законодавство, якими врегульовано спірні правовідносини, не містять норми, які б звільняли споживача від обов`язку своєчасно та в повному обсязі розраховуватись із постачальником електричної енергії у випадку невиконання з боку ОСР заявки споживача на його відключення.

Також, скаржник зазначає, що судом першої інстанції при винесенні рішення порушено ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, а саме, застосування судом правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 13.07.2021 року у справі №916/2205/20.

Крім того, скаржник зауважив , що до спірних правовідносин судом мали бути застосовані положення 7.9, 7.12 ПРЕЕ, що врегульовують процедуру відключення від електроживлення саме за зверненням споживача, а не електропостачальника. Отже, суд першої інстанції не звернув увагу на необхідність дотримання вимоги щодо надання доступу до електроустановок споживача для проведення заходів з відключення електроживлення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 року за апеляційними скаргами Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» м. Одеса та Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» м. Одеса на рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 року у справі № 916/2559/22 відкрито апеляційне провадження, справу вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

25.09.2023 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», м. Одеса надійшли відзиви на апеляційні скарги Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» м. Одеса та Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» м. Одеса, в якому відповідач просить суд апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 року у справі № 916/2559/22 залишити без змін. Судовою колегією відзиви було долучено до матеріалів справи.

У відзивах відповідач вважає, що рішення суду першої інстанції обґрунтоване та відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що не заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг з приводу того, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» не дотримано п.4.27, п.п.16 п.5.5.5 ПРЕЕ та п.п.7 п.6.2 Публічного договору, укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», м. Одеса, оскільки вищевказані норми застосовувати до врегулювання спірних відносин не надається можливим з огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» не бажало розірвати договір, а лише бажало тимчасово припинити електропостачання до об`єкту з метою уникнення завдання шкоди позивачу діями невстановлених осіб, та недопущення використання електроенергії не стороною договору, у зв`язку з тим, що даний об`єкт незаконно захоплено третіми особами, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Крім цього, відповідач вважає, що не заслуговують на увагу суду доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах щодо того, що суд першої інстанції при винесенні рішення прийшов до помилкового висновку, про порушення апелянтом п.5.1.5 ПРРЕЕ про недотримання умов вищезазначеного договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна Енергопостачальна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» та цих Правил стосовно припинення або часткового обмеження електропостачання.

Вказує, що відповідно до вищезазначеного публічного договору оператором системи розподілу електричної енергії на об`єкт, належний Товариству з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», визначено Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі».

Відповідно до п.8.4 вищевказаного договору про постачання електричної енергії споживачу, якщо за ініціативою споживача необхідно припинити постачання електричної енергії на об`єкт споживача для проведення ремонтних робіт, реконструкції чи технічного переоснащення тощо, споживач має звернутися до оператора системи, з яким укладений договір про надання послуг споживача з розподілу/передачі.

Відповідно до п.11.5.2. Розділу ХІ Кодексу систем розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП №310 від 14.03.2018 року, існує випадок припинення передачі електричної енергії, зокрема, за заявою користувача припинення (тимчасове або остаточне) експлуатації електроустановки.

Зазначене узгоджується з п.3.2. Кодексу систем передачі, затвердженого постановою НКРЕКП № 309 від 14.03.2018 року.

Відповідно до абз. 3 п.11.5.11 Розділу ХІ Кодексу системи розподілу за наявності технічної можливості ОСР зобов`язаний припинити/обмежити розподіл електричної енергії користувачу із заявленої ним дати бажаного тимчасового припинення/обмеження розподілу електричної енергії або остаточного припинення експлуатації електроустановки та/або продажу/передачі прав власності/користування на електроустановку (об`єкт).

Крім того, відповідач з посиланням на практику Верховного суду, визначену в постанові Верховного суду від 09.12.2020 року у справі № 196/1527/18, зазначає, що передбачена можливість тимчасового припинення електропостачання за заявою споживача.

Відповідач зауважує на тому, що згідно укладеного акту прийому - передачі від 20.07.2020 року об`єкту інвестування по договору інвестування у будівництво нежитлової будівлі №1145-ООE від 05.03.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» передало, а Акціонерне товариство «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» (на теперішній час Акціонерне товариство «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ») прийняло у власність право на об`єкт інвестування - нежитлова будівля трансформаторної підстанції (ТП 10/0,4 кв) площею 122,2 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Жаботинського, буд. 3/1.

У зв`язку з чим, відповідач вважає, що електроустановка за вищевказаним актом знаходиться у власності Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», тому останній повинен був самостійно забезпечити доступ до їх же об`єкта для припинення електропостачання за заявою споживача.

Отже, відповідач зазначає, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи та враховано доводи як позивача, так і відповідача та інших учасників справи, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія».

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Приписи п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначають, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму (що станом на момент подання позову у даній справі складає 264 800 грн.

В порядку спрощеного провадження за законом підлягають розгляду малозначні справи і в даному випадку єдиним критерієм для такого розгляду є саме ціна позову.

Судова колегія дійшла висновку, що у даному випадку справа №916/2559/22 відповідає ознакам малозначної справи за законом, оскільки ціна позову складає 133 592 грн. 29 коп.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржене у справі рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи та вимоги апеляційних скарг, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційних скарг, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційні скарги Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» м. Одеса та Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», м. Одеса не потребують задоволення, проте рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 року у справі №916/2559/22 потребує зміни його мотивувальній частині з її викладенням в редакції постанови суду апеляційної інстанції із залишенням без змін його резолютивної частини.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу шляхом підписання 02.11.2020 Заяви-приєднання до договору на умовах обраної комерційної пропозиції постачальника (ЕІС-код суб`єкта ринку електричної енергії, присвоєний відповідним системним оператором 62Х737), розміщеного на сайті електропостачальника Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» в мережі Інтернет за електронною адресою: htt:www.ooek.od.ua.

Із заяви-приєднання до договору вбачається, що початок постачання - з 01.01.2021. З моменту акцептування цієї заяви-приєднання в установленому Правилами роздрібного ринку порядку споживач та постачальник набувають всіх прав та обов`язків за договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України.

У додатку до заяви-приєднання зазначено точки комерційного обліку споживача: Жаботинського в р-ні 6-ї ст. В. Фонтану (ЕІС-код 62Z437).

Відповідно до п.1.1. договору про постачання електричної енергії споживачу цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 63,641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Як унормовано п.1.2. договору, умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 року №312, та є однаковими для всіх споживачів.

Згідно із п.2.1. договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.

Малі непобутові споживачі можуть використовувати електричну енергію для професійної та підприємницької діяльності.

Згідно із п.3.1. договору, початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднані, яка є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до п.3.3. договору, постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої оплати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 цього договору.

У пункті 5.1. договору зазначено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

У разі надання у встановленому порядку постачальником споживачу повідомлення про зміни умов цього договору (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії) та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, цей договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов:

1) розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача - у разі надання постачальнику письмової заяви споживачу про незгоду/неприйняття змін;

2) зміненим на запропонованих постачальником умовах - якщо споживач не надав постачальнику письмову заяву про незгоду/неприйняття змін.

Відповідно до п. 5.3. договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Згідно із п. 5.4 договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором , у тому числі у разі її зміни.

Відповідно до п.5.5. договору, розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.6. договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації для подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Згідно із до п.7.2.2. договору, постачальник зобов`язується нараховувати і виставляти рахунки споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та цим договором.

Відповідно до п.13.1 договору про постачання електричної енергії споживачу, цій договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.

Умовами договору передбачено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», м. Одеса» продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок останнього, а споживач оплачує Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», м. Одеса вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

У зв`язку з укладенням між сторонами договору про постачання електричної енергії споживачу для відповідача позивачем був відкритий особовий рахунок № 01-8697Z.

Надалі, сторонами у справі був підписаний у новій редакції додаток 2 до договору «Комерційна пропозиція ПВЦ-Попередня оплата» із терміном дії з 01.01.2021 року по 01.03.2021 року.

Згідно із п. 4 Комерційної пропозиції до договору по закінченню розрахункового періоду (місяця) постачальник здійснює остаточний розрахунок (перерахунок) за фактичним обсягом споживання електричної енергії та надає клієнту рахунок на оплату за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому періоді не пізніше 20 календарного дня з дати завершення розрахункового періоду. Клієнт здійснює оплату протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку, грошовими коштами на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопосточальна компанія» м. Одеса.

Відповідно до п.5 комерційної пропозиції до договору оплату за послуги з розподілу клієнт здійснює за тарифами, які встановлюються регулятором (НКРЕКП), з наступним переведенням цієї оплати постачальником оператору.

Згідно із п.6 комерційної пропозиції до договору, у разі несвоєчасної оплати платежів за договором у строки, визначені даним додатком, постачальник проводить споживачу нарахування пені у розмірі 0,5% від суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки НАБУ від суми заборгованості що діяла в період, за який здійснюються нарахування за кожен день прострочення. Згідно ст.625 Цивільного кодексу України на суму заборгованості нараховуються інфляційні втрати та 3% річних від суми боргу за весь час прострочення. Пеня, 3% річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок постачальника, який вказується в рахунках, протягом 5 днів з дня їх отримання.

Згідно із п. 12 укладеної комерційної пропозиції, вона вважається продовженою на кожний наступний квартал, якщо не пізніше, ніж за 20 днів до кінця кварталу постачальник не повідомив клієнта про внесення змін до комерційної пропозиції та або викладення її в новій редакції.

Відповідно до п. 13 укладеної комерційної пропозиції, договір набирає чинності з дати підписання клієнтом заяви-приєднання до договору і укладається на строк до 31.12.2021 року, договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 21 календарний день до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Відповідно до абз. 2 п. 5 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За пп. 6.1 та пп. 6.8 п. 6 розділу ХІІ Кодексу комерційного обліку, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 р. зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 10 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі».

Для підтвердження фактичного споживання відповідачем електричної енергії позивач подав до справи довідку про кількість спожитої електричної енергії споживачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» м. Одеса за періоди листопад 2021 року-квітень 2022 року, надану Акціонерним товариством ДТЕК Одеські електромережі, відповідно до якої в період з листопада 2021 року по квітень 2022 року кількість спожитої електричної енергії за договором № 8697 складає 28 896 кВт/год.

З розрахунку ціни позову по абонементу № 01-8697Z Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» вбачається, що станом на 29.09.2022 року за особовим рахунком № 01-8697Z у січні-квітні 2022 року було спожито 21 949 кВт/год на суму 133 592 грн. 29 коп.

На підставі чого позивачем відповідачу було виставлено рахунки за спожиту електричну енергію у період січень-квітень 2022 року, які було направлено на адресу відповідача, що підтверджується наявними у матеріалах справи поштовими повідомленнями та описами вкладення, а саме:

- рахунок від 19.01.2019 року № 01-8697Z-ПВЦ/1 на загальну суму 50 551 грн. 85 коп. ( з урахуванням боргу на початок періоду на суму 17 156 грн.22 коп.) термін оплати рахунку до 26.01.2022 року на суму 35 746 грн. 36 коп.;

- рахунок від 21.02.2022 року № 01-8697Z-ПВЦ/1 на загальну суму 77 431 грн. 37 коп. (з урахуванням боргу на початок періоду на суму 50 551 грн.85коп.); термін оплати рахунку до 28.02.2019 року на суму 30 732 грн. 93 коп.;

- рахунок від 28.03.2022 року № 01-8697Z-ПВЦ/1 на загальну суму 92 194 грн. 38 коп. (з урахуванням боргу на початок періоду 77 431 грн. 37 коп.); сплата до 04.04.2022 на суму 12 302 грн. 51 коп.;

- від 05.05.2022 року № 01-8697Z-ПВЦ/1 на загальну суму 103 377 грн. 97 коп. (з урахуванням боргу на початок періоду на суму 92 194 грн. 38 коп. ); сплата до 13.05.2022 року на суму 9 319 грн. 66 коп.;

Загальна вартість спожитої за особовим рахунком № 01-8697Z у період січня-квітня 2022 року електричної енергії за даними позивача складає 105 721 грн. 75 коп.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 16.02.2022 року на рахунок позивача надійшли грошові кошти у розмірі 10 000 грн. із призначенням платежу: «оплата за договором № 01-8697Z-ПВЦ від 01.01.2021 року від ТОВ «Олімпекс Транс», ОСОБА_1 ».

Позивач вказує, що здійснена часткова оплата заборгованості у цьому розмірі була врахована як погашення існуючої заборгованості попередніх розрахункових періодів, а саме, у розмірі 7 656 грн. 22 коп., а 2 343 грн. 78 коп. було враховано в рахунок сплати заборгованості за січень 2022 року.

Таким чином, позивач вказує, що залишок основного боргу відповідача за спожиту електроенергію складає 103 377 грн. 97 коп. (105 721 грн. 75 коп. - 2 343 грн. 78 коп.). У зв`язку із несплатою боргу за спожиту електроенергію позивач нарахував станом на 29.09.2022 року відповідачу 3% річних у розмірі 1 639 грн. 36 коп., пеню у розмірі 14 518 грн. 54 коп., інфляційні нарахування 14 056 грн. 42 коп.

Несплата вищезазначеної заборгованості та штрафних санкцій стала підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» є забудовником та замовником будівництва житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського, 3/1(в районі 6-ої ст. Великого Фонтану), а також орендарем відповідної земельної ділянки, що підтверджується наступними доказами:

- дозволом на виконання будівельних робіт № ІУ 65 від 20 серпня 2019 року виданого ДАБІ України;

- договором оренди землі від 10.12.2008, укладеного між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС», посвідченого 10 грудня 2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. за реєстровим № 5681;

-додатковим договором (угодою) про поновлення договору оренди землі від 13.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 3572;

-додатковим договором (угодою) про поновлення договору оренди землі від 17.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 1066.

З Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 25.06.2021 року внесена інформація про захоплення об`єкту, належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» та розпочато досудове слідство в кримінальному провадженні № 0001375 за правовою кваліфікацією ч.2 ст.206-2 КК України, орган досудового розслідування: Центральний апарат Державного бюро розслідувань, що підтверджується витягом з ЄРДР та відповіддю Офісу Генерального прокурора № 31/2/1-39512-21 від 05.07.2021 року.

31.05.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» звернулося до Оператора систем розподілу, а саме до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» із заявою вих. № 31.05-21 про припинення електричної енергії. У заяві вказано, що відповідач не несе відповідальності за дії осіб, що на теперішній час незаконно перебувають на території об`єкта, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС», тому не вбачає за можливе сплачувати послуги з постачання електроенергії, якими не користуються, а також не вбачає за можливе сплачувати будь-якій інші (ймовірні) штрафи та нарахування, що будуть (можуть бути) нараховані оператором систем розподілу за період фізичного та фактичного захоплення об`єкта вищезазначеними особами. Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» просило тимчасово припинити розподіл електричної енергії та фактичне електропостачання за договором №01-8697.

09.06.2021 року від Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» надійшла відповідь ( вх.№130/03-435) з якої вбачається, що за зверненням відповідача оперативно-виїзною бригадою Південного РЕМ сумісно з інженером ВКДДВ було організовано заходи щодо припинення електропостачання за договором №8697 за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського, 3/1 (в р-ні 6-ї ст.В. Фонтану). 03.06.2021 співробітників Акціонерного товариства ДТЕК «Одеські електромережі» невідомі особи не допустили на територію об`єкту, де розташована трансформаторна підстанція, внаслідок чого викликано наряд поліції та зафіксовано факт недопуску (заява № 16287). На даний момент можливість одержати доступ до трансформаторної підстанції на території об`єкту відсутня. Враховуючи вищезазначене, Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі» просило організувати доступ до трансформаторної підстанції для припинення електропостачання співробітниками ПРЕМ, за адресою м. Одеса, вул.Жаботинського, 3/1 або здійснити відключення в своїх технологічних мережах.

08.06.2021 року, 24.06.2021 року, 20.12.2021 року відповідач повторно звертався до керівництва Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» та керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» із заявами про припинення електричної енергії з аналогічними викладеними вище підставами.

13.12.2021 року та 31.12.2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» були направлені Товариству з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс» попередження (повідомлення) про припинення постачання електроенергії у зв`язку із наявною заборгованістю.

12.02.2022 року позивач надіслав відповідачу повідомлення № 590/03-02-539 про дострокове розірвання договору з 07.06.2022 року у зв`язку з простроченням оплати за постачання електричної енергії та наявності боргу за спожиту протягом попередніх місяців електричну енергію.

20.04.2022 року позивач надіслав відповідачу попередження № 590/03-02-497 про можливе розірвання договору у зв`язку з наявністю заборгованості за спожиту електричну енергію.

27.05.2022 року відповідач надіслав позивачу лист № 27.05-22 у відповідь на повідомлення №590/03-02-539 про розірвання договору, з якого вбачається, що останній не згоден з розірванням договору та зазначив про те, що заборгованість за спожиту електричну енергію має відшкодувати та особа, яка незаконно та за згодою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» споживала електроенергію, але не Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс».

Позивач листом від 23.06.2022 року повідомив відповідача, що, починаючи з 07.06.2022 року, не здійснює постачання електричної енергії за договором про постачання електричної енергії № 01-8697Z у зв`язку із його розірванням.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 20.07.20 року між відповідачем та третьою особою було укладено акт прийому - передачі об`єкту інвестування по договору інвестування у будівництво нежитлової будівлі №1145-ООE від 05.03.2020 року, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» передало, а Акціонерне товариство «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» (на теперішній час Акціонерне товариство «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ») прийняло у власність право на об`єкт інвестування - нежитлова будівля трансформаторної підстанції (ТП 10/0,4 кв.) площею 122,2 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Одеса, вул. Жаботинського, буд. 3/1.

Інших належних та допустимих доказів стосовно наявних між сторонами спірних правовідносин матеріали господарської справи не містять.

Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості за поставлену позивачем електричну енергію у розмірі 103 377 грн. 97 коп., пені у розмірі 14 518 грн. 54 коп., 3% річних в сумі 1 639 грн. 36 коп. та інфляційних нарахувань в сумі 14 056 грн. 42 коп.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення апеляційних скарг, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, але за мотивами, викладеними в постанові суду апеляційної інстанції, в зв`язку з чим змінена мотивувальна частина оскаржуваного рішення.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується; окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу (ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії споживачу встановлюється Законом України «Про ринок електричної енергії».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

За змістом ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору. Жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Згідно до п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за № 312 (далі ПРРЕЕ), на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Пунктом 1.2.7 ПРРЕЕ передбачено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими правилами порядку.

Публічний договір про постачання електричної енергії споживачу та публічні комерційні пропозиції для споживачів електричної енергії, викладені ТОВ «ООЕК» на офіційному веб-сайті.

Відповідно до п. 1.2.8. ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.

Пунктом 3.1.7. ПРРЕЕ встановлено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Пункт 3.1.8 ПРРЕЕ передбачає, що договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником і споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Згідно пп. 23 п. 5.2.2 ПРРЕЕ електропостачальник зобов`язаний формувати комерційні пропозиції щодо продажу (споживання) електричної енергії.

Пунктом 3.2.9. ПРРЕЕ визначено, що за наявності публічних комерційних пропозицій електропостачальник розміщує на своєму веб-сайті та в центрах обслуговування споживачів бланки заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За пп. 6.1 та пп. 6.8 п. 6 розділу ХІІ Кодексу комерційного обліку, що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 зчитування показів лічильників провадиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або Оператором системи, або споживачем та передаються Адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своє ліцензованої діяльності, а саме на теперішній час на Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі».

Згідно п. 4.21 ПРРЕЕ оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Пунктом 4.26. ПРРЕЕ встановлено, що якщо споживач не оплатив виставлений платіжний документ або оплатив його із запізненням, електропостачальник та оператор системи мають право звернутися до споживача з вимогою здійснювати попередню оплату в сумі середньомісячного платежу, встановити більш короткий розрахунковий період або звернутися з вимогою щодо надання гарантій належного виконання договірних зобов`язань, а споживач має задовольнити таку вимогу. Якщо споживач не оплатив остаточний рахунок за спожиту електричну енергію, ні електропостачальник, ні оператор системи не обмежуються у своїх правах щодо припинення електропостачання або розподілу (передачі) електричної енергії такому споживачу відповідно до цих Правил.

Водночас, п. 4.35. ПРРЕЕ визначено, що спірні питання, які виникають між відповідними учасниками роздрібного ринку щодо проведення розрахунків за електричну енергію, надані послуги оператора системи чи постачальника послуг комерційного обліку, вирішуються сторонами укладених договорів в установленому законодавством порядку, у тому числі шляхом переговорів або в судовому порядку.

Відповідно до п. 5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно із частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позовна заява обов`язково повинна містити предмет позову та підстави позову. Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Водночас правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (такі висновки наведено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19).

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

З урахуванням вищезазначеного, здійснення судом всебічного аналізу предмета і підстав заявленого позову сприяє з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Отже, як встановлено судами у даній справі, Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, м. Одеса звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», м. Одеса, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», м. Одеса на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія, м. Одеса заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 103 377 грн. 97 коп., пеню у розмірі 14 518 грн. 54 коп., 3 % річних у розмірі 1 639 грн. 36 коп., інфляційні нарахування у розмірі 14 056 грн. 42 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором постачання електричної енергії споживачу, що і стало підставою для нарахування на прострочену суму боргу пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Для підтвердження фактичного споживання відповідачем електричної енергії позивач подав до справи довідку про кількість спожитої електричної енергії споживачем Товариством з обмеженою відповідльністю «Олімпекс Транс» м. Одеса за періоди листопад 2021 року-квітня 2022 року, надану Акціонерним товариством ДТЕК Одеські електромережі, відповідно до якої в період з листопада 2021 року по квітень 2022 року кількість спожитої електричної енергії за договором № 8697 складає 28 896 кВт/год.

На підставі зазначених обсягів спожитої електричної енергії позивачем відповідачу було виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за періоди січня-квітня 2022 року.

Однак, як вбачається з рахунку від 19.01.2019 року № 01-8697Z-ПВЦ/1 загальна сума становить 50 551 грн.85 ( з урахуванням боргу на початок періоду на суму 17 156 грн.22 коп.) термін оплати рахунку до 26.01.2022 року на суму 35 746 грн. 36 коп.

З рахунку від 21.02.2022 року № 01-8697Z-ПВЦ/1 вбачається, що загальна сума становить 77 431 грн. 37 коп. (з урахуванням боргу на початок періоду на суму 50 551 грн.85коп.) термін оплати рахунку до 28.02.2019 року на суму 30 732 грн. 93 коп.

З рахунку від 28.03.2022 року № 01-8697Z-ПВЦ/1 вбачається, що загальна сума становить 92 194 грн. 38 коп. (з урахуванням боргу на початок періоду 77 431 грн. 37 коп.) термін сплати до 04.04.2022 на суму 12 302 грн. 51 коп.;

З рахунку від 05.05.2022 року № 01-8697Z-ПВЦ/1 вбачається, що загальна суму 103 377 грн. 97 коп. (з урахуванням боргу на початок періоду на суму 92 194 грн. 38 коп. ); сплата до 13.05.2022 року на суму 9 319 грн. 66 коп.

Проте, з наданого позивачем розрахунку ціни позову в частині стягнення вартості спожитої електроенергії , пені, 3 % річних, інфляційних нарахувань по абоненту за договором №01-8697Z ТОВ « ОЛІМПЕКС ТРАНС», вбачається, що залишок основного боргу за січень 2022 рік становить 42 892 грн.63 коп., за лютий 2022 рік залишок основного боргу становить 36 879 грн.52 коп., за березень 2022 рік залишок основного боргу становить 14 763 грн.,01 коп., за квітень 2022 рік залишок основного боргу становить 11 183 грн, 59 коп.

Отже, як встановлено господарським апеляційним судом, надані позивачем в якості доказів документи мають значні суперечливості з іншими доказами, що містяться в матеріалах господарської справи, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення самостійно визначеної ним суми заборгованості з відповідача на суму 133 592 грн. 29 коп., з урахуванням пені, 3% річних та інфляційних нарахувань є недоведеними належними та вірогідними засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З норми ст. 76 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судова колегія зазначає, що загальними засадами цивільного законодавства згідно зі ст. 3 Цивільного кодексу України є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. 73, 74, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив під час вирішення позову.

Наведені норми зобов`язують суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, необхідних для правильного вирішення спору, на основі вичерпних і підтверджених висновків.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 27.01.2020 року у справі № 916/469/19, а також у постанові від 18.02.2021 року у справі №916/376/19.

По даній справі позивач не надав ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів в підтвердження визначеної ним суми боргу відповідача у вказаний ним період, бо відсутні докази, зокрема, які суми боргу існували у відповідача у попередні періоди, чому зарахування грошових коштів на погашення боргу було здійснено позивачем зазначеним ним способом, при тому, що предметом позовних вимог позивача самостійно обрав не борг відповідача перед ним взагалі за весь період дії договору, а тільки у вказаний період з січня по квітень 2022 року. При цьому матеріали справи не містять доказів зміни позивачем предмету або підстави позову, зроблених ним відповідно до вимог чинного процесуального законодавства України.

Тому суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог у даній справі, але в зв`язку з недоведеністю позивачем визначеної ним суми боргу саме у визначений ним самостійно період, в зв`язку з чим не підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача нарахованих сум інфляційних, пені та 3% річних.

Помилкове мотивування суду першої інстанції відмови в позові обставинами неприпинення електропостачання відповідачем та третьою особою в даному випадку не є підставою для скасування вірного висновку суду, але є підставою для зміни мотивувальної частини рішення з викладенням її в редакції суду апеляційної інстанції, оскільки в матеріалах справи відсутні докази відсутності між сторонами договірних правовідносин у спірний період, договір не було розірвано у встановленому порядку, він не був визнаний недійсним і не є нікчемним, тому відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати електроенергії. Зазначені ним обставини можуть бути підставою для регресних вимог у випадку встановлення в порядку, передбаченому кримінальним законодавством, винних осіб, які можливо скоїли протиправні дії по відношенню до об`єкта відповідача.

Пунктом 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч.4 ст.277 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційні скарги Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» м. Одеса та Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», м. Одеса щодо скасування рішення суду першої інстанції не підлягають задоволенню, але рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 року у справі № 916/2559/22 підлягає зміні в його мотивувальній частині з викладенням її в редакції постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржників.

Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» м. Одеса та Товариства з обмеженою відповідальністю « Одеська обласна енергопостачальна компанія», м. Одеса у справі № 916/2559/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 року у справі № 916/2559/22 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції постанови суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 29.06.2023 року у справі № 916/2559/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
Г.П. Разюк