УХВАЛА

18.10.2023Справа № 910/14324/23
За позовом Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «НОВОБУД»

про стягнення 187 803,31 грн,

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін: без повідомлення (виклику)

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Головного центру капітального будівництва, реконструкції та закупівель Державної прикордонної служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «НОВОБУД» про стягнення 187 803,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем умов договору підряду № 47-21 на роботи по об`єкту: «Капітальний ремонт покрівлі санчастини відділу охорони здоров`я за ген. планом 17/14 (інв. № 10310004) Національної академії Державної прикордонної служби України (в/ч 9960)» від 15.12.2021 в частині завищення вартості робіт на суму 187 803,31 грн, видатки на оплату яких позивачем проведено у повному обсязі, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету на вказану суму.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/14324/23, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

11.10.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який містив, зокрема, вимогу про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву.

Так, пропуск строку, встановленого для подання відзиву на позовну заяву, відповідач обґрунтовує відсутністю в штатному розкладі Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «НОВОБУД» посади юрисконсульта, а також перебуванням директора вказаного товариства в період з 02.10.2023 по 10.10.2023 у відрядженні, на підтвердження чого надано копію наказу від 29.09.2023 № 05 «Про направлення у відрядження ОСОБА_1 », що унеможливило своєчасне подання до суду відзиву на позовну заяву.

Суд зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 встановлено відповідачу строк - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України.

Як встановлено судом, ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 19.09.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 828, у зв`язку з чим мав подати відзив до суду у строк до 04.10.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частини 1, 2 ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

За приписами частин 1, 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

З огляду на наведені відповідачем обставини в обґрунтування пропуску процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, суд дійшов висновку про задоволення клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву.

Крім того, відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено клопотання про призначення у справі № 910/14324/23 судової оціночно-будівельної експертизи.

У вказаному клопотанні відповідач зазначає, що з огляду на предмет спору, для застосування п. 5.4.9. Договору підряду № 47-21, у зв`язку із завищенням вартості виконаних робіт, контролюючий орган мав встановити, що загальна сума виконаних робіт та матеріалів за вказаним договором перевищує договірну ціну, зазначену у відповідній проектно-кошторисній документації. За таких обставин, на думку відповідача, проведення оціночно-будівельної експертизи в даному випадку сприятиме повному, всебічному та справедливому вирішенню спору по суті.

За приписами частин 1, 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

В пунктах 2, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» №4 від 23.03.2012 роз`яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Таким чином, експертиза не може мати для суду заздалегідь встановленої сили і має оцінюватися судом з урахуванням всіх встановлених обставин справи в сукупності з поясненнями сторін, як того вимагає стаття 86 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши клопотання відповідача, зважаючи на подані докази та предмет спору, суд дійшов висновку про відсутність доцільності та необхідності у призначенні у даній справі судової оціночно-будівельної експертизи, оскільки у даному випадку для встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, немає потреби у спеціальних знаннях, а суд може вирішити спір на підставі поданих доказів.

Отже, суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи у зв`язку з необґрунтованістю.

Враховуючи викладене та керуючись статями 119, 233 - 235, 247 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «НОВОБУД» пропущений процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву у справі № 910/14324/23.

2. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна інвестиційна компанія «НОВОБУД» про призначення у справі № 910/14324/23 судової оціночно-будівельної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 18.10.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Ю. Трофименко