номер провадження справи 18/86/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2023 справа № 908/1542/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Левкут Вікторії Вікторівни, розглянувши матеріали справи № 908/1542/23

за позовом фізичної особи-підприємця Коротенко Ірини Олексіївни ( АДРЕСА_1 )

до відповідача приватного підприємства ДВІ ЛУНИ (вул. Спартака Маковського, буд. 15, м. Запоріжжя, 69120)

про стягнення 60472,98 грн.

Без повідомлення (участі) представників учасників справи

Заявлено позовні вимоги про стягнення з приватного підприємства ДВІ ЛУНИ 60472,98 грн., з яких: 30236,49 грн. вартість (відновна вартість) втраченого Обладнання на підставі договору № UA_10_5085 про експлуатацію Обладнання від 19.12.2017 та 30236,49 грн. штрафу у розмірі 100% вартості (відновної вартості) втраченого Обладнання.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № UA_10_5085 про експлуатацію Обладнання від 19.12.2017 щодо повернення обладнання після закінчення строку дії договору на вимогу позивача. Позивач зазначив, що ним 02.03.2023 на юридичну та фактичну адресу відповідача направлено вимогу № 27/02/23/11 від 27.02.2023 про повернення Обладнання у зв`язку з припиненням дії Договору протягом 3 днів з моменту отримання вимоги. Представниками ПАТ САН ІНБЕВ УКРАЇНА (Компанії) та позивача 29.03.2023 здійснена спроба повернення Обладнання за його місцем розташування, для чого представники Компанії та позивача прибули за адресою місця розташування Обладнання, однак Обладнання за адресою його розташування, зазначеної у актах приймання-передачі, було відсутнє, так само як і відповідач. На даний час, Обладнання відповідачем позивачу не повернуто, за місцем його розташування відсутнє, відповідач не виходить на зв`язок з позивачем для врегулювання цього питання, на вимогу ніяким чином не відреагував, у зв`язку з чим позивач дійшов висновку, що Обладнання втрачено та/або знищено відповідачем. Наведене, за доводами позивача, є підставою для стягнення вартості втраченого Обладнання та нарахованого на підставі п. 5.2 договору штрафу у судовому порядку. Посилаючись на приписи ст.ст. 3, 6, 11, 207, 208, 525, 526, 530, 611, 625, 629, 638, 639, 903 ЦК України, ст.ст. 174, 181, 193, 216-218, 220, 224, 229, 232 ГК України, позивач просив позов задовольнити.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2023 справу № 908/1542/23 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 15.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/1542/23, присвоєно справі номер провадження 18/86/23 На підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи. В даній ухвалі суду зазначалось, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/1542/23; відповідачу запропоновано надати у строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 12.06.2023, відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; позивачу запропоновано у строк протягом 5 днів з дня отримання відзиву (у разі його отримання) надати суду відповідь на відзив.

Сторони повідомлені про розгляд справи у визначеному ГПК України порядку шляхом направлення на їхні адреси відповідної ухвали.

Направлена на адресу відповідача ухвала суду від 15.05.2023 повернулась до суду з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження.

Судом перевірено адресу відповідача у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та з`ясовано, що місцезнаходженням приватного підприємства ДВІ ЛУНИ є: вул. Спартака Маковського, буд. 15, м. Запоріжжя, 69120, і саме на вказану адресу направлялась ухвала суду.

Статтею 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

Враховуючи повернення до суду поштового відправлення з ухвалою з позначкою за закінченням терміну зберігання, ухвала господарського суду вважається врученою відповідачу.

Нормами Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 ГПК України).

В постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 викладена правова позиція, що сам лише факт не отримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком дій /бездіяльності відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею (в тому числі внесення актуальних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що забезпечує вручення офіційної кореспонденції та обізнаність з її змістом).

Отже, судом вжито необхідних та достатніх заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/1542/23 та розгляд справи.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України Єдиний державний реєстр судових рішень://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України Про доступ до судових рішень № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений в ухвалі суду від 15.05.2023 у справі № 908/1542/23 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідача у цей строк та пізніше не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи № 908/1542/23 дозволяють здійснити її розгляд по суті.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зважаючи на закінчення строків розгляду справи, запровадження воєнного стану на території України, ведення бойових дій на території Запорізької області, інтенсивні ракетні та артилерійські обстріли м. Запоріжжя протягом січня-вересня 2023 року, що загрожувало життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду в умовах збройної агресії проти України, а також знаходження судді Левкут В.В. у відпустці з 28.08.2023 по 22.09.2023, рішення прийнято без його проголошення 06.10.2023.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особи-підприємцем Коротенко Іриною Олексіївною (Дистриб`ютор, позивач у справі) та приватним підприємством ДВІ ЛУНИ (Торгова точка, відповідач у справі) 19.12.2017 укладений договір № UA_10_5085 про експлуатацію Обладнання (далі - Договір).

В преамбулі Договору зазначено наступне:

- Торгова точка здійснює реалізацію (продаж) кінцевим споживачам придбаного Торговою точкою у Дистриб`ютора пива та енергетичного напою (далі - Товар), які Дистриб`ютор придбав у Компанії, що обумовлює зацікавленість і Компанії, і Дистриб`ютора у збільшенні обсягів продажу Товару кінцевим споживачам, оскільки це об`єктивно призводитиме до збільшення обсягів продажу Товару Дистриб`ютором Торговій точці і до збільшення внаслідок цього доходів Дистриб`ютора, а відтак і до збільшення обсягів продажу Товару Компанією Дистриб`ютору, і до збільшення внаслідок цього доходів Компанії.

- Обсяги продажів Товару Торговою точкою залежать від умов його реалізації кінцевому споживачу, які обумовлюються наявністю в місцях реалізації Торгової точки, зокрема, холодильного обладнання для зберігання Товару згідно з санітарними вимогами; обладнання для розливу пива з КЕГ; торгово-рекламного обладнання та рекламних матеріалів для належного оформлення місць реалізації Товару кінцевим

споживачам.

- З метою просування Товару на ринку Компанія передала Дистриб`ютору для подальшої передачі Торговим точкам холодильне обладнання, обладнання для розливу пива з КЕГ, торгово-рекламне обладнання та рекламні матеріали (далі - Обладнання), за погодженням і з дозволу публічного акціонерного товариства «Сан ІНБЕВ УКРАЇНА», яке надалі іменується «Компанія».

Відповідно до п. 1.1 Договору з метою підвищення обсягів продажу Товару (торгові марки якого вказані в додатку до цього Договору) Дистриб`ютор зобов`язується за згодою Компанії передавати Торговій точці Обладнання, а Торгова точка зобов`язується експлуатувати таке Обладнання для реалізації з його використанням виключно Товару та відповідно до умов цього Договору повернути таке Обладнання Дистриб`ютору або Компанії в тому ж стані, в якому Торгова точка отримувала таке Обладнання з урахуванням його нормального зносу.

За визначенням п. 2.1 Договору Обладнання для розливу пива з КЕГ передається Дистриб`ютором Торговій точці в комплекті за актами приймання-передачі. Склад кожного окремого комплекту Обладнання, найменування Обладнання та інші його характеристики (модель, серійний номер (за наявності) Обладнання, вартість та кількість Обладнання, що передається) узгоджується шляхом підписання Сторонами актів приймання-передачі Обладнання, Акти приймання-передачі Обладнання попередньо погоджуються Компанією шляхом їх підписання уповноваженим представником Компанії та скріплення печаткою Компанії, і лише після цього підписуються уповноваженими представниками Сторін та скріплюються печатками Сторін. За відсутності описаного вище погодження Компанії Дистриб`ютор не має права передавати Торговій точці зазначене у відповідному акті Обладнання, а Торгова точка не має права приймати таке Обладнання від Дистриб`ютора. У випадку порушення умови про описане вище погодження Компанії, Дистриб`ютор та Торгова точка повинні (кожен окремо) сплатити Компанії штраф у розмірі вартості (відновної вартості) Обладнання, переданого Дистриб`ютором Торговій точці з порушенням цієї умови, та повернути Компанії таке Обладнання, В разі необхідності Дистриб`ютор передає Торговій точці наявні у Дистриб`ютора копії технічної документації, необхідної для експлуатації Обладнання.

Згідно із п. 2.2 Договору холодильне Обладнання передається Дистриб`ютором Торговій точці за актами приймання-передачі з вказівкою у них найменування, переліку, моделі, серійного номеру (за наявності), року виробництва Обладнання, відновної вартості та кількості Обладнання. Акти приймання-передачі Обладнання Торговій точці мають бути попередньо погоджені Компанією у порядку, описаному в пункті 2.1 цього Договору. У випадку порушення умови про описане погодження Компанії, Дистриб`ютор та Торгова точка повинні (кожен окремо) сплатити Компанії штраф у розмірі, описаному в пункті 2.1 цього Договору, та повернути Компанії таке Обладнання.

Торгово-рекламне Обладнання передається Дистриб`ютором Торговій точці за актами приймання-передачі з вказівкою у них переліку, найменувань, моделі Обладнання, відновної вартості та кількості Обладнання. Акти приймання-передачі Обладнання Торговій точці мають бути попередньо погоджені Компанією у порядку, описаному в пункті 2.1 цього Договору. У випадку порушення умови про описане погодження Компанії, Дистриб`ютор та Торгова точка повинні (кожен окремо) сплатити Компанії штраф у розмірі, описаному в пункті 2.1 цього Договору, та повернути Компанії таке Обладнання (п. 2.3 Договору).

За умовами п. 3.2 Договору передача Дистриб`ютором Обладнання Торговій точці не зумовлює передачі права власності на нього. Власником Обладнання залишається Компанія.

Відповідно до п. 3.4 Договору в разі пошкодження чи втрати обладнання або при виникненні загрози пошкодження чи втрати обладнання, торгова точка зобов`язана негайно припинити експлуатацію обладнання, протягом 2-х календарних днів з дня виникнення таких обставин письмово повідомити дистриб`ютора про такі обставини, а також вжити всіх заходів щодо запобігання нанесенню шкоди обладнанню чи його втрати.

За пошкодження та/або втрату обладнання торгова точка несе відповідальність як перед дистриб`ютором, так і перед компанією (п. 3.5 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору Дистриб`ютор має право в будь-який момент часу висунути Торговій точці письмову вимогу про повернення Обладнання Дистриб`ютору. Така вимога є обов`язковою для виконання Торговою точкою за умови, що вона містить погодження Компанії у вигляді підпису уповноваженого представника Компанії, скріпленого печаткою Компанії. Торгова точка повинна виконати таку вимогу у вказаний у ній строк та зобов`язана повернути Обладнання Дистриб`ютору, який прибуває до Торгової точки для отримання Обладнання. В такому випадку повернення обладнання Торговою точкою Дистриб`ютору оформлюється актом приймання-передачі, який має бути до його підписання Торговою точкою і Дистриб`ютором попередньо погодженим Компанією шляхом його підписання уповноваженим представником Компанії та скріпленим печаткою Компанії.

Пунктом 4.3 Договору передбачено, що Торгова точка несе ризик випадкового знищення та/або випадкового пошкодження (псування) Обладнання з моменту отримання Обладнання від Дистриб`ютора і до моменту його повернення Компанії або Дистриб`ютору.

За визначенням п. 4.5 Договору Обладнання, яке передане Торговій точці, Торгова точка зобов`язана повернути Дистриб`ютору (а у випадках, передбачених цим Договором Компанії) в стані, в якому воно було отримано з урахуванням його нормального зносу, протягом 3 календарних днів з моменту отримання вимоги про таке повернення. Вимога може бути подана письмово або засобами факсимільного зв`язку. В цьому випадку повернення Обладнання Торговою точкою Дистриб`ютору оформлюється актом приймання-передачі між Дистриб`ютором та Торговою точкою, який в обов`язковому порядку має бути погоджений підписом уповноваженого представника Компанії та скріплений печаткою Компанії.

Відповідно до п. 4.6 Договору у випадку закінчення строку дії цього Договору, припинення строку його дії, його розірвання, Торгова точка повинна повернути Дистриб`ютору Обладнання протягом 3 календарних днів з дня закінчення строку дії цього Договору, припинення строку його дії, його розірвання. В цьому випадку повернення обладнання Торговою точкою Дистриб`ютору оформлюється відповідним актом приймання-передачі, який в обов`язковому порядку має бути попередньо погоджений підписом уповноваженого представника Компанії та скріплений печаткою Компанії.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що у випадку втрати Обладнання, Торгова точка повинна відшкодувати особі, якій має здійснюватись повернення втраченого Обладнання (Компанії або Дистриб`ютору) вартість (відновну вартість) втраченого Обладнання та сплатити такій особі штраф у розмірі 100% вартості (відновної вартості) втраченого Обладнання.

Відповідно до п. 9.1 Договору строк дії цього договору протягом 1 (одного) року з моменту підписання його всіма сторонами та погодження Компанією. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не надішле іншій стороні (або Компанія не надішле обом сторонам) письмове повідомлення із підтвердженням закінчення строку дії договору у визначений договором день, цей договір вважається продовженим до кінця календарного року, наступного за роком, на який припадає день закінчення строку дії цього договору. Це правило про автоматичне продовження строку дії цього договору поширюється на всі наступні випадки закінчення строку його дії.

Цей договір припиняє свою дію з дня припинення/розірвання договору дистрибуції, укладеного між компанією та дистриб`ютором або з дня повернення торговою точкою визначеній відповідно до умов цього договору особі останнього обладнання, яке перебуває у володінні та/або експлуатації торгової точки (п. 9.2. договору).

У додатку № 1 до Договору визначено найменування товару.

Додатком № 2 до Договору затверджені загальні вимоги щодо експлуатації холодильного обладнання, обладнання для розливу.

На виконання умов Договору позивачем за погодженням із Компанією передано відповідачу наступне Обладнання та підписано наступні Акти приймання-передачі:

- акт прийому-передачі Обладнання № 93_7847 від 19.12.2017, найменування Обладнання: Compakt Н-50, Undef, 2008, /1), кількість 1 шт., заводський номер: 6087, вартість (відновна вартість) 3356,49 грн., місце розташування: 69120, м. Запоріжжя, вул. Косигіна, 15, кафе;

- акт прийому-передачі Обладнання б/н від 19.06.2018, найменування Обладнання: ТроОпекс Зонт 4x4 м Stella б/у, кількість 8 шт., вартість (відновна вартість) 3360,00 грн., за одиницю, місце розташування: 69120, м. Запоріжжя, вул. Косигіна 15, кафе.

Позивачем 02.03.2023 на юридичну та фактичну адресу відповідача направлено вимогу № 27/02/23/11 від 27.02.2023 про повернення Обладнання у зв`язку з припиненням дії Договору протягом 3 днів з моменту отримання вимоги.

Вказана вимога погоджена з ПрАТ АБІНБЕВ ЕФЕС Україна та направлена засобами поштового зв`язку на юридичну адресу ПрАТ ДВІ ЛУНИ та на адресу місця розташування обладнання, що підтверджується копіями описів вкладення, поштових накладних та фіскальних чеків від 02.03.20023.

Представниками Компанії та позивача 29.03.2023 здійснена спроба повернення Обладнання Охоложувач Compakt Н-50 Чернігівське та ТроОпекс Зонт 4x4 м Stella б/у вісім одиниць, для чого представники Компанії та позивача прибули за адресою: м. Запоріжжя, вул. Спартака Маковського, 15, готель «Дві луни», про що складені відповідні акти від 29.03.2023. В актах зазначено, що Торгова точка не повернула Обладнання у зв`язку з відсутністю Обладнання за наведеною адресою, так само як і знаходження Торгової точки.

Як вказує позивач, відповідачем після направлення йому вимоги про повернення Обладнання не здійснено жодних спроб щодо повернення Обладнання, наданого за умовами Договору. На даний час, Обладнання Торговою точкою не повернуто Дистриб`ютору та відповідач не виходить на зв`язок з Дистриб`ютором для врегулювання цього питання. Позивач вважає, що ігнорування його законних вимог про повернення Обладнання відповідно до вимог вищевказаного Договору та небажання взаємодії у цьому питанні зі сторони відповідача, є ознаками неможливості повернення переданого Обладнання Торговою точкою відповідно до вимог зазначених в Договорі. Вказані обставини змушують позивача зробити висновок, що Обладнання яке було передане в користування відповідачу на умовах Договору, вибуло з його користування та розпорядження.

Невиконання відповідачем зобов`язання щодо повернення Обладнання після закінчення строку дії Договору на вимогу позивача у визначений вимогою строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Господарські відносини сторін врегульовані договором № UA_10_5085 про експлуатацію Обладнання від 19.12.2017, на підставі якого у його сторін виникли майново-господарських зобов`язань.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

З огляду на умови укладеного сторонами Договору № UA_10_5085 про експлуатацію обладнання від 19.12.2017 суд визнав, що матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем Обладнання для експлуатації.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач за погодженням з Компанією відповідно до вимог п. 4.6 договору висунув відповідачу письмову вимогу про повернення Обладнання.

Відповідно ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 4 статті 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штраф за неповернення (втрату) наданого за Договором Обладнання нарахований позивачем на підставі п. 5.2 Договору, яким передбачено відповідальність відповідача у випадку втрати обладнання у вигляді штрафу у розмірі 100% вартості (відновної вартості) втраченого обладнання, встановленої відповідним актом приймання-передачі обладнання.

Відповідач у строк, передбачений Договором та зазначений у вимозі, взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, не повернув відповідно до умов Договору Обладнання, документального підтвердження повернення Обладнання суду не надано, а отже позивач має право на компенсацію вартості втраченого Обладнання та отримання штрафу за порушення умов Договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 30236,49 грн. вартості (відновної вартості) втраченого Обладнання та 30236,49 грн. штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст. 74 ГПК України і не надав до суду доказів, які могли б свідчити про виконання ним зобов`язання щодо повернення наданого йому в експлуатацію Обладнання у визначений Договором строк, або підстав для звільнення від такого обов`язку.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судовий збір на підставі пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 123, 129, 233, 236-242, 247-250 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства ДВІ ЛУНИ (вул. Спартака Маковського, буд. 15, м. Запоріжжя, 69120; ідентифікаційний код 13611366) на користь фізичної особи-підприємця Коротенко Ірини Олексіївни ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 30236,49 грн. (тридцять тисяч двісті тридцять шість грн. 49 коп.) вартості (відновної вартості) втраченого Обладнання, 30236,49 грн. (тридцять тисяч двісті тридцять шість грн. 49 коп.) штрафу та 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено, оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 11.10.2023.

Суддя В.В. Левкут