ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 918/1131/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С. К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Случ О. В.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук О.І.

та представників:

прокурора - Шапка І. М.,

відповідача- 1 - не з`явився,

відповідача- 2 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури

на постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 05.06.2023

та рішення Господарського суду Рівненської області від 13.03.2023

у справі № 918/1131/22

за позовом керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави

до:

1) Рівненської міської ради;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоімперія-М"

про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та її повернення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року керівник Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до господарського суду з позовом до Рівненської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоімперія-М" (далі - ТОВ "Автоімперія-М"), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати п. 3 рішення Рівненської міської ради від 03.11.2022 № 2731 "Про припинення права оренди земельної ділянки, дії договору оренди землі та передачу ТОВ "Автоімперія-М" в оренду земельної ділянки на вул. Князя Володимира, 72-Д, на якій розташований об`єкт нерухомого майна";

- визнати недійсним договір оренди землі від 02.12.2022, укладений між Рівненською міською радою та ТОВ "Автоімперія-М" щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0031 площею 0,41 га, розташованої в м. Рівне на вул. Князя Володимира, 72-Д;

- зобов`язати ТОВ "Автоімперія-М" повернути Рівненській міській раді земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0031 площею 0,41 га, розташовану в м. Рівне на вул. Князя Володимира, 72-Д, на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки.

Позов мотивований тим, що Рівненська міська рада всупереч ст. ст. 124, 134, 135 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), без проведення земельних торгів надала ТОВ "Автоімперія-М" земельну ділянку площею, яка в 1 200 разів перевищує площу розташованої на ній нерухомості ТОВ "Автоімперія-М". Вважає, що рішення Рівненської міської ради від 03.11.2022 № 2731 "Про припинення права оренди земельної ділянки, дії договору оренди землі та передачу ТОВ "Автоімперія-М" в оренду земельної ділянки на вул. Князя Володимира, 72-Д, на якій розташований об`єкт нерухомого майна" прийняте з порушенням вимог земельного законодавства України, є незаконним і підлягає скасуванню. Посилаючись на ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), просить визнати недійсним договір оренди землі від 02.12.2022, за наслідками прийнятого Рівненської міської ради рішення від 03.11.2022 № 2731 "Про припинення права оренди земельної ділянки, дії договору оренди землі та передачу ТОВ "Автоімперія-М" в оренду земельної ділянки на вул. Князя Володимира, 72-Д, на якій розташований об`єкт нерухомого майна" та застосувати наслідки недійсності цього договору.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 13.03.2023 (суддя - Політика Н. А.), залишеним без змін постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 (головуючий суддя - Петухов М. Г., судді Маціщук А. В., Мельник О. В.), у задоволенні позову відмовлено.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Рівненської міської ради від 22.12.2011 № 1539 "Про припинення права оренди земельної ділянки на вул. Князя Володимира, 72-А, розірвання договору оренди та передачу земельної ділянки в оренду" на підставі п. "д" ст. 141 ЗК України (систематична несплата земельного податку або орендної плати) припинено право оренди земельної ділянки площею 4 100 кв. м на вул. Князя Володимира, 72-А, яка рішенням цієї ради від 08.04.2010 № 3422 "Про продовження договору оренди земельної ділянки на вул. Князя Володимира, 72-А" надана Комунальному підприємству "Допомога" (далі - КП "Допомога") для обслуговування автостоянки; розірвано договір оренди земельної ділянки від 15.10.2010 № 08, укладений між КП "Допомога" та Рівненською міською радою; передано Житлово-комунальному спеціалізованому ремонтно-будівельному підприємству "Галузеве" в оренду на 10 років, з правом укладання договору суборенди, земельну ділянку площею 4 100 кв. м на вул. Князя Володимира, 72-А для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (для будівництва і обслуговування автостоянки) за рахунок земель, вилучених відповідно до цього рішення.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ТОВ "Автоімперія-М" є власником нерухомого майна - будівлі, будівлі прохідної, літ. "А-1", загальною площею 3,5 кв. м, яка знаходиться за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 82Д.

Право власності на вказаний об`єкт нерухомості зареєстровано на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні при продажі майна в провадженні у справі про банкрутство, серії та номер: 20, виданий 10.01.2014, видавник: приватний нотаріус Плетньов В. О.

Наказом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради від 24.06.2022 № 132 змінено адресу: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 82Д будівлі прохідної, що знаходиться в м. Рівному на вул. Князя Володимира, на адресу: Рівненська обл., Рівненський р-н, м. Рівне, Рівненська територіальна громада, вул. Князя Володимира, 72-Д.

ТОВ "Автоімперія-М" звернулося до Рівненської міської ради із заявою від 01.08.2022, в якій просило передати в оренду на 49 років земельну ділянку площею 0,41 га за адресою: Рівненська обл., Рівненський р-н, м. Рівне, вул. Князя Володимира, 72-А (кадастровий номер :01:008:0031) для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (код 12.04) (для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (для будівництва і обслуговування автостоянки) з правом укладення договору суборенди за рахунок земель запасу комунальної власності територіальної громади м. Рівне.

Рішенням Рівненської міської ради від 03.11.2022 № 2731 "Про припинення права оренди земельної ділянки, дії договору оренди землі та передачу ТОВ "Автоімперія-М" в оренду земельної ділянки на вул. Князя Володимира, 72-Д, на якій розташований об`єкт нерухомого майна" припинено право оренди земельної ділянки площею 4 100 кв. м на вул. Князя Володимира, 72-А (кадастровий номер земельної ділянки :01:008:0031), яка була надана Житлово-комунальному спеціалізованому ремонтно-будівельному підприємству "Галузеве" в оренду для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (для будівництва і обслуговування автостоянки), з правом укладання договору суборенди (договір оренди землі від 14.06.2012 № 00453). Вирішено вважати таким, що припинив свою дію договір оренди землі від 14.06.2012 № 00453, укладений між Рівненською міською радою та Житлово-комунальним спеціалізованим ремонтно-будівельним підприємством "Галузеве".

Пунктом 3 рішення ради від 03.11.2022 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.01.2014 вирішено передати ТОВ "Автоімперія-М" в оренду на 49 років (без умови щодо автоматичного поновлення договору оренди землі) земельну ділянку площею 4 100 кв. м на вул. Князя Володимира, 72-Д (з кадастровим номером :01:008:0031 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (для будівництва та обслуговування автостоянки), з правом укладання договору суборенди.

Земельну ділянку передано за рахунок земель комунальної власності територіальної громади м. Рівне, вилучених відповідно до п. 1 цього рішення.

У рішенні ради зазначено, що воно прийнято відповідно до ст. ст. 12, 122, 123, 124, 141, 134 ЗК України, ст. 31 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та наказу Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про зміну адреси об`єкту нерухомого майна" від 24.06.2022 № 132, та з врахуванням заяви ТОВ "Автоімперія-М".

В пояснювальній записці до проекту рішення Рівненської міської ради "Про припинення права оренди земельної ділянки, дії договору оренди землі та передачу ТОВ "Автоімперія-М" в оренду земельної ділянки на вул. Князя Володимира, 72-Д на якій розташований об`єкт нерухомого майна" зазначено, що проект рішення підготовлено на підставі заяви ТОВ "Автоімперія-М" від 01.08.2022 та документів, передбачених ст. 123 ЗК України щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 4 100 кв. м на вул. Князя Володимира, 72-Д. Також в пояснювальній записці зазначено, що на земельній ділянці розташована будівля прохідної загальною площею 3,5 кв. м, яка перебуває у власності ТОВ "Автоімперія-М" відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.01.2014 № 4202847, зареєстрованого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим Володимиром Олександровичем (далі - Плетньов В. О.).

На підставі рішення ради від 03.11.2022 № 2731, 02.12.2022 між Рівненською міською радою (орендодавець) та ТОВ "Автоімперія-М" (орендар) було укладено договір оренди спірної земельної ділянки строком на 49 років для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (для будівництва і обслуговування автостоянки). Право оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За актом приймання-передачі Рівненська міська рада передала, а ТОВ "Автоімперія-М" - прийняло земельну ділянку площею 4 100 кв. м на вул. Князя Володимира, 72-Д.

Вирішуючи спір у справі, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, встановили, що на момент прийняття радою оскаржуваного рішення спірна земельна ділянка була сформована як об`єкт цивільних прав (кадастровий номер :01:008:0031), на земельній ділянці знаходився об`єкт нерухомого майна - будівля прохідної літ. "А-1" загальною площею 3,5 кв. м, право власності на яку зареєстровано за відповідачем-2, на підставі чого дійшли висновку, що право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0031, розташовану за адресою: м. Рівне, вул. Князя Володимира, 72-Д не підлягало продажу на земельних торгах відповідно до ч. 2 ст. 134 ЗК України. Встановили, що приймаючи оскаржуване рішення рада діяла в межах повноважень та у спосіб, визначений законом. Встановивши відсутність підстав для визнання незаконним п. 3 рішення ради від 03.11.2022, за наслідками якого було укладено договір оренди землі від 02.12.2022, відмовили і у позові про визнання недійсним цього договору та повернення земельної ділянки раді.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Рівненської області від 13.03.2023 та постановою Північно - західного апеляційного господарського суду від 05.06.2023, заступника керівника Рівненської обласної прокуратури звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Скаржник мотивує подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України та посилається на неврахування судами попередніх інстанцій висновку Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду щодо застосування ст. ст. 120, 134 ЗК України, викладеного у постановах від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г, від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, від 09.04.2020 у справі № 910/2942/19, від 16.06.2020 у справі № 689/26/17, від 20.04.2021 у справі № 909/1345/14, від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19.

Посилаючись на п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, прокурор зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо належного підтвердження обставин неспівмірності розміру земельної ділянки розміру будівлі, яка на ній знаходиться, не лише шляхом проведення експертизи за клопотанням сторін, але й з врахуванням положень чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил (генеральний план забудови населеного пункту, план зонування території цього населеного пункту, тощо).

За доводами скаржника, господарські суди попередніх інстанції:

- неправильно застосували норми матеріального права, а саме - ст. ст. 120, 127, 134, 135, 152 ЗК України, ст. 377 ЦК України до спірних правовідносин та порушили норми процесуального права - ст. 86 ГПК України;

- ТОВ "Автоімперія-М", яке набуло право власності на нерухоме майно, з урахуванням вимог ст. 134 ЗК України, на неконкурентних засадах вправі отримати земельну ділянку, на якій розміщене таке майно, для його обслуговування, а не для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (для будівництва і обслуговування автостоянки);

- відведена в оренду ТОВ "Автоімперія-М" земельна ділянка у 1200 разів перевищує площу нерухомості, яка на ній розташована, тобто нерухоме майно займає незначну частину площі земельної ділянки, а решта ділянки вільна від забудови.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.07.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Рівненської обласної прокуратури з підстав, передбачених п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 18.08.2023.

23.08.2023 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від ТОВ "Автоімперія-М" надійшов відзив на касаційну скаргу, поданий 16.08.2023, в якому останнє просить відмовити у задоволенні касаційної скарги з підстав зазначених у цьому відзиві. Зокрема, зазначає, що власником відповідного нерухомого майна на момент його продажу та власником земельної ділянки була територіальна громада м. Рівне в особі Рівненської міської ради та про помилковість доводів прокурора про не поширення ст. 377 ЦК України на спірні правовідносини. Вважає, що сам факт наявності на земельній ділянці будь якого об`єкту нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб є підставою для непроведення конкурсу відповідно до ст. 134 ЗК України (при цьому можливість реалізації цього права не ставить в залежність від призначення, виду використання будівлі чи споруди). Посилаючись на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 910/12366/18, зазначає, що сама по собі констатація факту того, що площа відведеної земельної ділянки є більшою у математичному порівнянні з площею нерухомості, без обґрунтування належними та допустимими доказами, не може вважатися належним обґрунтуванням позову та не дає підстав для його задоволення. Зазначає про недоречність посилання прокурора на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, оскільки ці висновки зроблені щодо застосування ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України в редакції, дія якої не поширюється на спірні правовідносини. Вважає недоречним посилання прокурора у касаційній скарзі і на відповідні постанови Верховного Суд, оскільки правовідносини у вказаних справах не є подібними з правовідносинами у справі, яке переглядається. Зазначає, що прокурором не враховано висновків Верховного Суду, сформованих у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 907/68/18, від 07.11.2018 у справі № 910/20774/17, від 04.04.2019 у справі № 910/7197/18, від 06.03.2019 у справі № 914/2687/17, від 30.03.2021 у справі № 922/1323/20, від 01.04.2021 у справі № 910/10500/19 (у всіх цих справах у попереднього власника нерухомого майна було оформлено права на земельну ділянку під будівлями).

У справі оголошувалася перерва з 12.09.2023 до 03.10.2023.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора, переглянувши в касаційному порядку оскаржувані судові рішення, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, необхідно зазначити таке.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п. п. 1, 4 ч. 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

Стаття 13 Конституції України встановлює, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 124 ЗК України (у редакції, чинній на час прийняття радою оскаржуваного рішення) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними у ст. 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, установлених ч. ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

У ч. 2 вказаної статті встановлено, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі, зокрема розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Таке положення законодавства спрямоване на забезпечення принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований (слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, яка на ній розташована), закріплений у положеннях ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України (в редакції, чинній на момент набуття відповідачем -2 права власності на нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці).

Положеннями ч. 2 ст. 120 ЗК України (в редакції, чинній на момент набуття відповідачем -2 права власності на нерухоме майно, розташоване на спірній земельній ділянці) було унормовано, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Аналогічні положення містилося і в ст. 377 ЦК України, відповідно до якої до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, зміст якого розкривається у наведених нормах, особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована (узгоджується із висновком, викладеним у п. п. 51, 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 921/158/18 та висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 04.10.2022 у справі № 910/5210/20).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, на яку скаржник посилається в касаційній скарзі на обґрунтування п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, дійшла висновку, що перехід майнових прав до іншої особи тягне за собою перехід до неї і земельних прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування; розмір цієї частини земельної ділянки має визначатися на основі державних будівельних норм та санітарних норм і правил.

Верховний Суд у справі № 910/4528/15-г сформулював висновок, що, в першу чергу, ТОВ "Вагра" в своєму клопотанні від 22.02.2013, а, в другу чергу, Київська міська рада у спірному рішенні від 23.10.2013, незаконно об`єднали в одне ціле земельну ділянку саме для нового будівництва та земельну ділянку саме для обслуговування та експлуатації житлового будинку на вул. Волгоградській, 25, оскільки отримання права оренди на вказані земельні ділянки мало відбуватися в абсолютно різному порядку. Дійшов висновку, що законним є висновок суду першої інстанції про прийняття рішення Київської міської ради від 23.10.2013 № 19/9907 без проведення земельних торгів з порушенням вимог норм ст. ст. 120, 124, 134, 135 ЗК України.

У постанові від 09.04.2020 у справі № 910/2942/19 Верховний Суд, скасовуючи судові рішення попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради від 20.09.2018 № 1442/5506 "Про передачу ТОВ "Смарт-Девелопмент" земельної ділянки для будівництва та обслуговування комплексу багатофункціонального призначення, готелів, офісних будівель та торгівельних приміщень з підземним паркінгом, на вул. Механізаторів, 3 у Солом`янському районі м. Києва" і визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 22.12.2018 № 1401, та передаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, дійшов висновку про те, що суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки доводам прокурора про те, що спірним рішенням Київської міської ради передано в оренду ТОВ "Смарт-Девелопмент" земельну ділянку площею 599 кв. м у зв`язку з набуттям права власності на нерухоме майно загальною площею 22 кв. м, а отже, площа земельної ділянки, яка надана в оренду, в 27 разів перевищує площу нерухомого майна, яке, в свою чергу, складає менше 4 % від площі земельної ділянки; разом з тим отримання в оренду земельної ділянки у розмірах, що значно перевищують площу належної відповідачу будівлі, для нового будівництва, передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями ст. ст. 134, 135 ЗК України.

Верховний Суд у постанові від 20.04.2021 у справі № 909/1345/14 зазначив, що у порушення положень ст. ст. 86, 236, 269, 282 ГПК України місцевий та апеляційний господарські суди взагалі залишили поза увагою та не надали оцінки істотним доводам скаржника-2 про те, що у зв`язку з набуттям АТВТ "Родон" права власності на транспортну прохідну загальною площею 22,6 кв. м, яка за умовами договору розташована на земельній ділянці площею 6,3201 га, Товариство всупереч вимог ст. ст. 120, 124, 134 ЗК України придбало не на конкурентних засадах земельну ділянку площею 6,3201, що більш ніж у 2 тисячі разів перевищує площу нерухомого майна, на яке було оформлено право власності АТВТ "Родон".

Здійснивши аналіз оскаржуваних судових рішень, Верховний Суд дійшов висновку, що місцевий господарський суд, з яким погодився апеляційний господарський суд, не врахували висновків щодо застосування ст. ст. 134, 135 ЗК України, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, у постановах Верховного Суду від 20.04.2021 у справі № 909/1345/14, від 09.04.2020 у справі № 910/2942/19, від 09.02.2018 у справі № 910/4528/15-г (в тій частині, в якій вони схожі із спірними відносинами), на які скаржник посилається у касаційній скарзі на обґрунтування підстави касаційної скарги, встановленої п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України та не дали належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, зокрема не звернули увагу на те, що у заяві від 01.08.2022 (а. с. 26, т. 1) ТОВ "Автоімперія-М" просило, а рада за спірним рішенням від 03.11.2022 № 2731 надала ТОВ "Автоімперія-М" земельну ділянку площею 0, 41 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (для будівництва та обслуговування автостоянки), тобто не лише для обслуговування майна, яке знаходиться на відповідній земельній ділянці і належить ТОВ "Автоімперія-М".

Поза увагою господарських судів залишилися доводи прокурора про те, що за спірним рішенням від 03.11.2022 № 2731 рада передала в оренду ТОВ "Автоімперія-М" земельну ділянку площею 0,41 га, яка майже в 1 200 разів перевищує розмір об`єкта нерухомого майна, який належить товариству, а отримання в оренду земельної ділянки у розмірах, що значно перевищують площу належної ТОВ "Автоімперія-М" будівлі, для нового будівництва передбачає дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями ст. ст. 134, 135 ЗК України.

Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій не можна визнати ухваленими відповідно до вимог ст. 236 ГПК України.

За ч. 3 ст. 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо 1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (ч. 4 ст. 310 ГПК України).

З огляду на обмежений обсяг процесуальних повноважень Верховного Суду, а також на те, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм матеріального права - ст. ст. 134, 135 ЗК України і процесуального права - ст. ст. 86, 236 ГПК України, належним чином не дослідили зібрані докази й не встановили ті фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення цього спору, чим прокурор, серед іншого, обґрунтовує касаційну скаргу, Верховний Суд, переглянувши у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку, що постанова суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи необхідно врахувати викладене вище, для правильного вирішення спору більш ретельно на підставі наявних у матеріалах справи документів з`ясувати для якої мети ТОВ "Автоімперія-М" передавалася спірна земельна ділянка та належним чином встановити чи вправі рада була передавати таку земельну ділянку без дотримання процедури проведення земельних торгів у порядку, визначеному положеннями ст. ст. 134, 135 ЗК України і за наслідками визначення на підставі належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів (ст. ст. 76-79 ГПК України), відповідно до вимог закону, який регулює спірні правовідносини, вирішити спір та ухвалити судове рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 236 - 238 ГПК України.

Щодо посилання скаржника у касаційній скарзі на відсутність висновку щодо належного підтвердження обставин неспівмірності розміру земельної ділянки розміру будівлі, яка на ній знаходиться, не лише шляхом проведення експертизи за клопотанням сторін, але й з врахуванням положень чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил (генеральний план забудови населеного пункту, план зонування території цього населеного пункту, тощо), то Верховний Суд не вбачає підстав для його викладення, адже скаржник фактично окреслює лише межі правовідносин, в яких, на його думку, відсутній висновок суду касаційної інстанції та що зводиться до оцінки доказів, що не є можливим з огляду на визначені в ст. 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

У зв`язку з передачею справи на новий розгляд підстав для розподілу судових витрат відповідно до ст. 129 ГПК України немає.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 308, 310, 314, 315, 316, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури задовольнити частково.

Постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 та рішення Господарського суду Рівненської області від 13.03.2023 у справі № 918/1131/22 скасувати.

Справу № 918/1131/22 передати на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н. О.

Случ О.В.