ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Справа№ 911/2834/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Мудрак Р.Р.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 26.09.2023,

розглянувши апеляційну скаргу 11 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Київській області

на рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2023 (повний текст складено 19.05.2023)

у справі №911/2834/22 (суддя Христенко О.О.)

за позовом Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС»

до 11 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Київській області

про стягнення 343 470,80 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильська АЕС» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до 11 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Київської області (далі, відповідач) про стягнення 343 470,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання за Договором №32 від 30.08.2022 ДК 021:2015-55510000-8 Послуги їдалень (послуги з організації та забезпечення лікувально-профілактичним харчуванням на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС) у частині оплати отриманих послуг за період з березня 2022 року по квітень 2022 року, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 343 470,80 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.04.2023 у справі №911/2834/22 позовні вимоги задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з 11 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на користь Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» 343 470 (триста сорок три тисячі чотириста сімдесят) грн 80 коп. заборгованості та 5 152 (п`ять тисяч сто п`ятдесят дві) грн 06 коп. судового збору.

Приймаючи вказане рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведений, а відповідачем не спростований факт наявності у відповідача основної заборгованості за Договором №32 від 30.08.2022 ДК 021:2015-55510000-8 Послуги їдалень (послуги з організації та забезпечення лікувально-профілактичним харчуванням на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС). Суд зазначив, що на момент укладення договору послуги вже було надано й у пункті 3.3. договору відповідач підтвердив факт надання їх належним чином і у відповідному об`ємі у період з 01.01.2022 по 30.04.2022 на загальну суму 902 311,22 грн, в тому числі й за березень 2022 року на суму 164 591,77 грн та за квітень 2022 на суму 178 879,03 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, 12.06.2023 (про що свідчить поштовий ідентифікатор Укрпошти на конверті) 11 Державний пожежно-рятувальний загін ГУ ДСНС у Київській області звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2023 у справі №911/2834/22 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться наступного:

- відповідно до розрахунків, проведених відповідачем, вартість отриманих послуг за березень 2022 року становить 141 570,00 грн, а за квітень 2022 року - 137 280,00 грн;

- пунктами 6.2.2. та 6.3.4. Договору визначено, що працівники відповідача можуть за відсутності заперечень отримувати як цілий комплексний обід ЛПХ, так і окремі страви, що до нього входять;

- позивачем в актах наданих послуг №3 та №4 додано до комплексних обідів ЛПХ сніданки та вечерю, що перевищує встановлену договором вартість комплексного обіду в 171,60 грн;

- відповідач згідно пункту 5.2. Договору не мав можливості надавати позивачу плановий графік відвідування персоналом їдальні у зв`язку з відсутністю такого зобов`язання внаслідок того, що договір було заключено вже після отримання послуг.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

18.09.2023 від позивача через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Узагальнені доводи відзиву позивача зводяться до того, що укладанням Договору сторони підтвердили факт надання належним чином послуг в період з 01.01.2022 по 30.04.2022 на загальну суму 902 311,22 грн, такі послуги на момент укладення договору були надані належним чином і у відповідному об`ємі, в тому числі й за березень 2022 року на суму 164 591,77 грн та за квітень 2022 року на суму 178 879,03 грн.

Також позивач звернув увагу на те, що відповідач в апеляційній скарзі просить прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, у той час, коли сам безпосередньо у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі підтверджує факт надання послуг з ЛПХ, але в необґрунтовано меншому розмірі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2023 апеляційну скаргу 11 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2023 у справі №911/2834/22 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Скрипка І.М., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2834/22; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги 11 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2023 у справі №911/2834/22 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Київської області.

29.06.2023 матеріали справи №911/2834/22 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 апеляційну скаргу 11 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2023 у справі №911/2834/22 залишено без руху. Роз`яснено 11 Державному пожежно-рятувальному загону ГУ ДСНС у Київській області, що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2023 та належні докази на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу у справі - Державному спеціалізованому підприємству «Чорнобильська АЕС» листом з описом вкладення.

05.07.2023 копію названої ухвали було направлено рекомендованим листом із повідомленням про вручення засобами поштового зв`язку на адресу скаржника - 07270, Київська область, м. Чорнобиль, вул. Кірова, 40 (штрих-кодовий ідентифікатор відправлення 147). Вказану ухвалу було повернуто на адресу суду відділом поштового зв`язку з дописом «ВПЗ не обслуговуєт.». Водночас, за результатами перевірки статусу відстеження на сайті «Укрпошта» за штрих-кодовим ідентифікатором 147 значиться наступна інформація: «дані про відправлення за номером 147 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі».

28.07.2023, враховуючи зазначене, з метою належного повідомлення скаржника про вчинення відповідної процесуальної дії суд вирішив за необхідне супровідним листом вих.09.1-16/749/22 повторно направити копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 у справі №911/2834/22 на адресу скаржника - 07270, Київська область, м. Чорнобиль, вул. Кірова, 40, зазначену ним в апеляційній скарзі, та на електронну адресу представника скаржника (), з якої до суду 20.06.2023 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи платіжної інструкції №21 від 20.06.2023.

07.08.2023 копія вказаної ухвали була отримана скаржником, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

10.08.2023 (про що свідчить поштовий ідентифікатор Укрпошти на конверті) на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 11 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Київській області надійшло клопотання про поновлення пропущеного строку, яке мотивоване тим, що повний текст рішення було отримано 29.05.2023, що підтверджено відповідними доказами (штампом вхідної кореспонденції 11 ДПРЗ на копії рішення та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення наявними в матеріалах справи). Також надано докази на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів позивачу у справі - Державному спеціалізованому підприємству «Чорнобильська АЕС» листом з описом вкладення.

Суддя-доповідач Михальська Ю.Б. з 31.07.2023 по 13.08.2023, 17.08.2023 по 18.08.2023 та судді: Скрипка І.М. з 31.07.2023 по 18.08.2023, Тищенко А.І. з 31.07.2023 по 18.08.2023 перебували у щорічних відпустках.

Після виходу членів колегії суддів з відпусток ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 поновлено 11 Державному пожежно-рятувальному загону ГУ ДСНС у Київській області пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2023 у справі №911/2834/22, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою 11 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2023 у справі №911/2834/22, призначено до розгляду апеляційну скаргу на 26.09.2023.

У судовому засіданні 26.09.2023 за результатами заслуховування пояснень представників сторін по суті спору суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників сторін

У судове засідання 26.09.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив залишити оскаржене рішення суду без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

30.08.2022 між Державним спеціалізованим підприємством "Чорнобильська АЕС" (позивач, виконавець) та 11 Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київські області (відповідач, замовник) укладений Договір №32 ДК021:2016-55510000-8 (послуги з організації та забезпечення лікувально-профілактичним харчуванням на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС) (далі, Договір), за умовами пункту 1.1. якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з організації та забезпечення особового складу та працівників замовника лікувально-профілактичним харчуванням (далі, ЛПХ) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги.

Обсяг послуг може бути зменшений за домовленістю сторін (пункт 1.2. Договору).

Умовами пункту 3.1. Договору визначено, що ціна договору становить 902 311,22 грн, в т.ч. ПДВ 150 385,20 грн.

Відповідно до пункту 3.2. Договору вартість одного комплексного обіду ЛПХ визначена на підставі калькуляції вартості лікувально-профілактичного лікування на 1 особу (по нормі №7, раціон №3 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 № 426) та на момент укладення договору становить 171,60 грн.

У пункті 3.3. Договору сторони погодили, що фактична вартість послуг за цим договором в цілому визначається виходячи з фактично наданого обсягу послуг та вартості одного комплексу відповідно до діючої калькуляції. Укладанням цього договору сторони підтверджують, що замовником належним чином надані виконавцю послуги в період з 01.01.2022 по 30.04.2022 на суму 902 311,22 грн з урахуванням ПДВ.

Вартість послуг визначатиметься виходячи із фактичної кількості замовлених замовником (персоналом замовника) комплексних обідів ЛПХ, встановленої відповідно до роздруківок системи IS-CARD щодо списання коштів із пластикових карток. Замовник отримує інформацію в електронному вигляді про данні системи IS-CARD щодо списання коштів із пластикових карток на флеш-накопичувач при зверненні до старт-центру (пункт 3.4. Договору).

При неможливості використання системи IS-CARD виконавець здійснює облік вартості наданих послуг шляхом запису в касовому журналі (пункт 3.5. Договору).

Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункт 3.6. Договору).

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що оплата за послуги здійснюється замовником на підставі акта наданих послуг за період з 01.01.2022 по 30.04.2022 на суму 902 311,22 грн, з урахуванням ПДВ, які складаються виконавцем та передаються замовнику протягом 10 днів, з дати укладення цього договору.

Акт наданих послуг складається виконавцем в 2 примірниках та передається замовнику. Замовник протягом 5 робочих днів з дня отримання акту наданих послуг повертає виконавцю підписаний акт або надає мотивовану відмову (пункти 5.11., 5.12. Договору).

Умовами пункту 5.1. Договору визначено, що термін надання послуг з 01.01.2022 по 30.04.2022.

Пунктом 10.1. Договору передбачено, що він набуває чинності з дати його підписання останньою стороною і діє до 20.11.2022, а в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання. Згідно з частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України сторони встановлюють, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними та які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2022.

Звертаючись до суду з позовом у даній справі, позивач стверджує, що ним до укладення договору, в період з 01.01.2022 по 30.04.2022, були надані відповідачу послуги з лікувально-профілактичного харчування на загальну суму 902 002,37 грн.

Для оплати наданих послуг позивачем був сформований рахунок №22-0112-0017 від 10.08.2022 на суму 902 002,37 грн.

Однак, оплата отриманих послуг з лікувально-профілактичного харчування була здійснена відповідачем лише частково за період: січень-лютий 2022 року в сумі 552 476,76 грн, про що свідчать платіжні доручення №№ 24, 25 від 16.09.2022.

Позивач стверджу, що відповідачем залишені неоплаченими послуги з лікувально-профілактичного харчування за період: березень-квітень 2022 року в сумі 343 470,80 грн, а акти наданих послуг №3 від 05.10.2022 на суму 164 591,77 грн та №4 від 05.10.2022 на суму 178 879,03 грн повернуті позивачу без підпису.

Відповідач у своїх запереченнях проти позову зазначав про невідповідність кількості замовлених комплексів лікувально-профілактичного харчування калькуляції, визначеної у договорі, та завищення його вартості, у зв`язку з чим акти наданих послуг №3 від 05.10.2022 та №4 від 05.10.2022 були повернуті позивачу без підпису.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін із наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

За своєю правовою природою укладений між сторонами спору Договір є договором про надання послуг.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (стаття 901 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Станом на момент підписання Договору №32 від 30.08.2022 сторонами були погоджені всі істотні умови, зокрема, предмет, ціну та строк його дії відповідно до вимог частини 3 статті 180 Господарського кодексу України.

Так, предметом договору є послуги з організації та забезпечення лікувально-профілактичним харчуванням на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС.

Ціна Договору становить 902 311,22 грн з ПДВ (пункт 3.1. Договору).

У пункті 10.1. Договору сторони погодили, що згідно з частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України його умови застосовуються до відносин між ними та які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2022, та діє до 20.11.2022, а в частині фінансових зобов`язань - до повного їх виконання.

Умовами пункту 5.1. Договору визначено, що термін надання послуг з 01.01.2022 по 30.04.2022.

Отже, умови Договору застосовуються до послуг, наданих позивачем відповідачу в спірному періоді (березень-квітень 2022 року).

При цьому, у пункті 3.3. Договору сторони підтвердили, що замовником належним чином надані виконавцю послуги в період з 01.01.2022 по 30.04.2022 на суму 902 311,22 грн з ПДВ.

Таким чином, відповідач підписанням Договору визнав факт надання йому послуг на вказану суму без заперечень щодо їх якості та вартості та підтвердив наявність своїх зобов`язань щодо оплати за отримані послуги ЛПХ у зазначеній сумі.

Більш того, гарантійними листами від 29.12.2021 №638/12/01, від 25.01.2022 №33/12/01 та від 28.02.2022 №75/12/12 відповідач гарантував позивачу оплату за надання послуги ЛПХ для особового складу загону в січні-квітні 2022 року.

Матеріалами справи підтверджується, що до укладення сторонами Договору позивач виставляв листом від 11.08.2022 №1912/22 відповідачу рахунок на оплату №22-0112-0017 від 10.08.2022 на суму 902 002,37 грн.

У відповідь відповідач листом від 17.08.2022 №284/11/01 повідомив позивача про те, що в обов`язковому порядку здійснить оплату в повному обсязі за ЛПХ після проведення із ним розрахунку ДАЗВ по договору від 23.05.2022 №1 «Про закупівлю послуг пожежних служб».

Після укладення Договору позивачем було направлено відповідачу акт наданих послуг №1 за січень-квітень 2022 року на загальну суму 902 3311,22 грн з ПДВ, згідно якого:

- вартість наданих послуг у січні 2022 року склала 299 758,20 грн з ПДВ;

- вартість наданих послуг у лютому 2022 року склала 252 718,56 грн з ПДВ;

- вартість наданих послуг у березні 2022 року склала 167 148,76 грн з ПДВ;

- вартість наданих послуг у квітні 2022 року склала 182 685,70 грн з ПДВ.

Платіжними дорученнями №24 від 16.09.2023 на суму 299 758,20 грн та №25 від 16.09.2022 на суму 252 718,56 грн відповідачем було здійснено оплату за послуги, надані йому позивачем у січні-лютому 2022 року.

Також у подальшому позивачем направлялися відповідачу акти за березень 2022 року на суму 164 591,77 грн (акт №3 від 05.10.2022) та за квітень 2022 року на суму 178 879,03 грн (акт №4 за квітень 2022 року).

Послуги за березень-квітень 2022 року оплачені не були, натомість, скаржник у листах від 03.09.2022 №303/12/02, від 29.09.2022 №346/12/01, від 12.10.2022 №360/11/01 вказав, що сума за вказаними актами надання послуг не відповідає кількості замовлених комплексів ЛПХ згідно вартості, передбаченої Договором.

Листом від 12.09.2022 №2213/22 позивач надав відповідачу копії документів щодо обсягу та вартості спожитих послуг ЛПХ у березні та квітні 2022 року.

Листом від 12.10.2022 №360/11/01 акт №3 від 05.10.2022 на суму 164 591,77 грн та акт №4 за квітень 2022 року на суму 178 879,03 грн були повернені позивачу без підпису.

Відповідно до пункту 3.6. Договору його ціна може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

У позовній заяві позивач вказує, що отримавши від відповідача інформацію, наведену у листі від 29.09.2022 №346/12/01, остаточна сума заборгованості була відкоригована у бік зменшення і становить 343 470,80 грн, а саме:

- за березень 2022 року на загальну суму 164 591,77 грн;

- за квітень 2022 року на загальну суму178 879,03 грн.

Листом №2677/22 від 27.10.2022 позивач повідомив відповідача про те, що послуги у період з січня по квітень 2022 року надавались відповідачу на його прохання згідно гарантійних листів, а постфактум між сторонами було укладено Договір №32 від 30.08.2022, в якому сторони підтвердили факт їх надання за вказаний період на суму 902 311,22 грн та зобов`язання відповідача щодо їх оплати. Враховуючи це, позивач даним листом повторно направив на підписання акти наданих послуг за березень-квітень 2022 року.

03.11.2022 відповідач листом №407/12/1 знову повернув названі акти за березень-квітень 2022 року без підписання, вказавши, що сума за Договором не відповідає кількості замовлених комплексів ЛПХ згідно вартості, передбаченої Договором. Для оплати за надані послуги з організації та забезпечення ЛПХ просив привести акти у відповідність до умов Договору, а саме вказати за наданими розрахунками вартість послуг за березень 2022 року - 86 547,07 грн, за квітень 2022 року - 75 509,54 грн.

Розглядаючи позовні вимоги позивача та оцінюючи заперечення відповідача щодо них, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, відповідно до пункту 4.1. Договору оплата за послуги здійснюється замовником на підставі акта наданих послуг за період з 01.01.2022 по 30.04.2022 на суму 902 311,22 грн, з урахуванням ПДВ, які складаються виконавцем та передаються замовнику протягом 10 днів, з дати укладення цього договору.

Як уже зазначалося вище, підписанням Договору, який містить пункт 3.3., сторони підтвердили, а відповідач визнав той факт, що позивачем належним чином були надані виконавцю послуги в період з 01.01.2022 по 30.04.2022 на суму 902 311,22 грн з ПДВ.

Отже, як обґрунтовано наголошує позивач, акти наданих послуг за Договором не потребували додаткового погодження, а згідно умов пункту 4.1. Договору передавалися стороні відповідача лише для здійснення оплати за вже надані у спірному періоді послуги, кількість, якість та вартість яких відповідачем станом на момент підписання Договору не заперечувалась.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності врахування принципу добросовісності (пункт 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України) - стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №390/34/17, від 11.08.2021 у справі №909/436/20, від 28.09.2021 у справі №918/1045/20, від 06.10.2021 у справі №925/1546/20).

Доктрина «venire contra factum proprium» (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності, базується ще на римській максимі - «non concedit contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона розумно покладається на них (такі висновки наведено у постановах Верховного Суду, зокрема, від 28.04.2021 у справі №910/9351/20, від 06.12.2019 у справі №910/353/19, від 07.11.2019 у справі №910/124484/18, від 14.05.2020 у справі №910/7515/19, від 19.02.2020 у справі №915/411/19).

Таким чином, власні дії відповідача (підписання Договору, дія якого поширюється на спірні правовідносини, у пункті 3.3. якого сторони підтвердили факт надання позивачем відповідачу послуг на суму 902 311,22 грн, надання позивачу гарантійних листів про оплату) свідчили про визнання ним факту надання йому послуг у вказаному в Договорі розмірі, в тому числі, й за період березня-квітня 2022 року й визнання обов`язку щодо їх оплати.

При цьому, як доцільно зауважує позивач, висловлені після підписання Договору доводи скаржника про невідповідність розміру заборгованості з наданих послуг умовам Договору спростовуються фактичними обставинами та матеріалами справи, а фактичні витрати в актах за березень-квітень 2022 року відображені у відповідності до пункту 3.5. Договору згідно записів у касових журналах (копії відомостей записів у касовому журналі з 09.03.2022 по 31.03.2022 та з 01.04.2022 по 30.04.2022 додані до позовної заяви).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається із матеріалів справи, у відповідності до пункту 3.6. Договору остаточна сума заборгованості за березень-квітень 2022 року була відкоригована позивачем у бік зменшення і становить 343 470,80 грн, з яких за зобов`язаннями березня 2022 року становить 164 591,77 грн, а за зобов`язаннями квітня 2022 року - 178 879,03 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної суми боргу матеріали справи не містять.

Заперечення відповідача з приводу того, що в період з 10.04.2022 сніданки та вечеря готувались із гуманітарної допомоги, яка надійшла на ДСП «Чорнобильська АЕС», а тому позивачем безпідставно в актах наданих послуг №3 та №4 додано до комплексних обідів ЛПХ сніданки та вечерю, що перевищує встановлену Договором вартість комплексного обіду - 171,60 грн, судом до уваги не приймаються, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Також згідно пункту 6.2.2. Договору та пункту 6.3.4. Договору визначено, що замовник має право дозволяти працівникам в рамках цього договору отримувати як цілі комплекси ЛПХ так і окремі страви за встановленими цінами. Такий дозвіл вважається наданим, якщо замовник не повідомить виконавця про зворотне відповідним листом. Виконавець зобов`язується на вимогу (бажання) працівника замовника відпускати ЛПХ як цілими комплексами так і окремі страви, за умови відсутності письмових заперечень замовника.

Посилання скаржника в якості обґрунтувань своїх доводів про невідповідність розміру заборгованості з наданих послуг умовам Договору на те, що при видачі харчування персоналом їдальні жодного разу меню не надавалося і вартість наданого харчування до співробітників не доводилась також судом до уваги не приймаються, оскільки такі зобов`язання як умова надання послуг Договором не передбачені.

Враховуючи вищевстановлені обставини справи, колегія суддів погоджується із висновками місцевого господарського суду про доведеність факту наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за надані у березні-квітні 2022 року послуги на загальну суму 343 470,80 грн.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції та в апеляційній скарзі не надав суду таких доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Усі інші доводи скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позову.

При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 травня 2011 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Доводи апеляційної скарги відповідача не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга 11 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Київській області є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу 11 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Київській області на рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2023 у справі №911/2834/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 12.04.2023 у справі №911/2834/22 залишити без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги в даній справі покласти на 11 Державний пожежно-рятувальний загін ГУ ДСНС у Київській області.

Матеріали справи №911/2834/22 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.10.2023.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

І.М. Скрипка