ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023 Справа № 917/771/23

за позовною заявою Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області, вул.Соборності, 17,м.Полтава, 36000, ел.адреса:

до 1.Фізичної особи-підприємця Степаненко Лілії Іванівни, АДРЕСА_1

2. Фізичної особи-підприємця Степаненко Олександра Васильовича, АДРЕСА_2

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя Кльопов І.Г.

Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Територіальне управління Державної судової адміністрації в Полтавській області звернулось до господарського суду Полтавської області із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Степаненко Лілії Іванівни та Фізичної особи-підприємця Степаненко Олександра Васильовича в якій просить суд зобов"язати відповідачів протягом тридцяти днів з дня набрання рішенням законної сили звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0150 га із земельної ділянки (кадастровий номер :30:005:0025), що знаходиться за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, смт.Семенівка, вул.Шевченка,31, та знаходиться у постійному користуванні Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області, шляхом демонтажу торгівельного павільйону, бетонного паркану та бруківки, за власний рахунок.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.05.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 13.06.2023.

Від відповідача 1 за вхід. №7790 від 21.06.2023 надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від відповідача 2 за вхід. №7789 від 21.06.2023 надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та просить суд закрити провадження вимог щодо нього.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.08.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області (ТУ ДСА України в Полтавській області) на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою (серії ЯЯ 224770) є постійним користувачем земельної ділянки площею 0,1195 га (кадастровий номер :30:00:0025), що знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 31, смт. Семенівка Кременчуцького району Полтавської області, 38200.

Вказана земельна ділянка громадського призначення, на ній розташована будівля Семенівського районного суду Полтавської області.

Позивач зазначає, що поряд із приміщенням Семенівського районного суду Полтавської області розташований магазин ФОП Степаненко Л.І., яка облаштувала зону відпочинку на земельній ділянці між магазином і приміщенням суду, при цьому зайнявши частину земельної ділянки, яка знаходиться у постійному користуванні позивача.

15.04.2019 року голова комісії з реорганізації (злиття) Семенівського районного суду Полтавської області звернулася до Голови Семенівської селищної ради Полтавської області із заявою про відновлення меж земельної ділянки та встановлення межових знаків між земельними ділянками, що перебувають у власності (користуванні) сторін.

Згідно акту обстеження земельної ділянки комісією виконавчого комітету Семенівської селищної ради від 19.04.2019 частина вказаної земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0150 га використовується ФОП Степаненко Лілією Іванівною у комерційних цілях, а саме на земельній ділянці розміщена частина торгівельного павільйону (МАФ), бетонний паркан, сонцезахисні зонти та столики для відпочинку відвідувачів «Абсолют-маркет».

24.04.2019 ФОП Степаненко Л.І. особисто вручено повідомлення про необхідність звільнення в 10-денний термін самовільно зайнятої земельної ділянки.

Згідно акту обстеження земельної ділянки від 07.05.2019 комісією виконавчого комітету Семенівської селищної ради від 07.05.2019 встановлено, що ФОП Степаненко Л.І. вимоги листа від 22.04.2019р. № 04-08/424 щодо звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки не виконані.

07.05.2019 головою комісії з реорганізації (злиття) Семенівського районного суду Полтавської області до Семенівського ВП Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області подана заява про кримінальне правопорушення, що полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки ФОП Степаненко Л.І. шляхом незаконного огородження бетонним парканом земельної ділянки, що знаходиться у користуванні позивача - ТУ ДСА України в Полтавській області; укладення бетонної бруківки на вказаній земельній ділянці; зведення споруди павільйону; розміщення столиків для відпочинку відвідувачів, сонцезахисних зонтів, павільйонів, протиправного використання земельної ділянки у свої потребах (комерційних цілях).

Вказана заява була прийнята та 08.05.2019 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження 000126 за ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області позивач - ТУ ДСА України в Полтавській області був визнаний потерпілим у вказаному вище кримінальному провадженні.

У ході досудового розслідування було встановлено, що поряд із магазином «Абсолют- Маркет» ФОП Степаненко Л.І. на межі між вказаним магазином та колишньою будівлею Семенівського районного суду Полтавської області за адресами: вулю. Шевченка, 27а та Шевченка 31 смт. Семенівка Полтавської області розміщено торгівельний павільйон (МАФ), бетонний паркан, сонцезахисні зонти та столики для відпочинку.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2095, що була призначена при здійснення досудового розслідування, будівництво, вимощення бруківки (плитки), встановлення паркану, торгівельного павільйону та дерев`яної конструкції на самовільно зайнятій земельній ділянці орієнтовною площею 0,0150 га за адресою вул. Шевченка, 31, смт. Семенівка Полтавської області, є самочинним.

ТУ ДСА України в Полтавській області вживало заходи досудового врегулювання спору, відповідачу ФОП Степаненко Л.І. 05.11.2019р. (за вих. № 03/2152/2019-вих) та 10.01.2020р. (за вих. № 03/44/2020-вих) були направлені претензії із вимогою звільнити самовільно зайняту земельну ділянки та відновити її стан до того, що перебував порушенню.

Позивач зазначає, що вказані вимоги відповідачем залишилися незадоволеними. Частина земельної ділянки за адресою: вул. Шевченка, 31, смт. Семенівка Кременчуцького району Полтавської області, яка знаходиться у постійному користуванні позивача, площею 0,0150 га залишається самовільно зайнятою ФОП Степаненко Л.І. та використовується нею для здійснення підприємницької діяльності.

Дана обставина стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно зі ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Таким чином, оскільки частина земельної ділянки площею 0,0150 га із земельної ділянки (кадастровий номер :30:005:0025), що знаходиться за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, смт.Семенівка, вул.Шевченка,31, не була відведена відповідачу - ФОП Степаненко Лілії Іванівні уповноваженими на те органами та право власності на них за останнім не зареєстровано, вказана частина земельної ділянки підлягає звільненню та приведенню у придатний для використання стан, а позовні вимоги підлягають задоволенню в такій редакції - зобов"язати ФОП Степаненко Л.І. звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0150 га із земельної ділянки (кадастровий номер :30:005:0025), що знаходиться за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, смт.Семенівка, вул.Шевченка,31, та знаходиться у постійному користуванні Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області, шляхом демонтажу торгівельного павільйону, бетонного паркану та бруківки, за власний рахунок.

Щодо вимог позивача до відповідача - Фізичної особи-підприємця Степаненко Олександра Васильовича про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із п.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом враховано, що матеріали справи не містять належних доказів, які б підтвердили позицію позивача щодо зайняття частини земельної ділянки Фізичною особою-підприємцем Степаненком Олександром Васильовичем.

Посилання позивача на Постанову слідчого СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області від 03.11.2021 та лист ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 30.10.2019, які стосуються Степаненка Олександра Васильовича, як громадянина, а не фізичної особи-підприємця, на думку суду не є належними доказами.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги, заявлені до Фізичної особи-підприємця Степаненка Олександра Васильовича безпідставними, необґрунтованими, та не доведеними позивачем, а тому в позові в цій частині слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково

2. Зобов"язати Фізичну особу-підприємця Степаненко Лілію Іванівну ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 0,0150 га із земельної ділянки (кадастровий номер :30:005:0025), що знаходиться за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, смт.Семенівка, вул.Шевченка,31, та знаходиться у постійному користуванні Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області (вул.Соборності, 17,м.Полтава, 36000, ), шляхом демонтажу торгівельного павільйону, бетонного паркану та бруківки, за власний рахунок.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Степаненко Лілію Іванівну ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області (вул.Соборності, 17,м.Полтава, 36000, ) 1073,50грн. судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Повне рішення складено 16.10.2023

Суддя Кльопов І.Г.