УХВАЛА

м. Київ

02.10.2023Справа № 910/2379/22
За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Яковенко А.В.

Секретар судового засідання Колодяжний В.Є.

Представники учасників: згідно з протоколом судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 № 910/2379/22 заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 11.07.2022.

Судове засідання, призначене на 11.07.2022, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Яковенко А.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.08.2022 призначено розгляд справи у підготовчому засіданні на 03.10.2022.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.10.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) арбітражну керуючу Юрченко Ольгу Миколаївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 26.02.2013 № 222). Попереднє засідання суду визначено на 05.12.2022р.

01.12.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією про відкладення судового засідання

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.12.2022 відкладено розгляд справи у попередньому засіданні на 11.01.2023.

До Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 про визнання кредитором з грошовими вимогами на суму 12 091 915,42 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.12.2022 прийнято заяву ОСОБА_2 про визнання кредитором боржника на суму 12 091 915,42 грн., розгляд якої відбудеться у попередньому засіданні 11.01.2023.

19.12.2022 до суду надійшов відзив керуючої реструктуризацією арбітражної керуючої Юрченко О.М. на заяву ОСОБА_2 із кредиторськими вимогами до боржника.

21.12.2022 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив боржника на заяву ОСОБА_2 про визнання кредитором.

Ухвалою попереднього засідання від 11.01.2023 визнано кредитором у справі № 910/2379/22 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 :- ОСОБА_2 з грошовими вимогами на суму 7 187 746,92 грн., з яких 4 962,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 7 182 784,92 грн. - вимоги другої черги; Визначено дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 27.02.2023. Відмовлено ОСОБА_2 у визнанні кредитором на суму 4 904 168,50 грн.

Судове засідання, призначене на 27.02.20232, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Яковенко А.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.03.2023 призначено судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 03.04.2023.

14.02.2023 до суду надійшло клопотання керуючої реструктуризацією арбітражної керуючої Юрченко О.М. про долучення документів до матеріалів справи.

27.02.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання кредитора про долучення документів до матеріалів справи.

27.02.2023 до суду надійшли 4 клопотання кредитора про витребування доказів у наступних осіб, а саме: Головного управління Державної податкової служби України, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П., Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві та Департаменту патрульної поліції м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 задоволено клопотання ОСОБА_2 від 27.02.2023 про витребування доказів. Витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП: 44116011) наступну інформацію та документи. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119, оф. 12) копію посвідчених договорів купівлі-продажу від 02.10.2021 зареєстрованих в реєстрі за № 9017 та № 9021. Витребувано у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (01011, м. Київ, вул. Арсенальна, 9/11) відомості. Відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про витребування інформації у Департаменту патрульної поліції м. Києва. Відкладено судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 22.05.2023.

19.05.2023 до суду надійшло повідомлення по справі від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві на виконання вимог ухвали суду від 03.04.2023.

24.05.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло повідомлення по справі від Головного управління ДПС у м. Києві на виконання вимог ухвали суду від 03.04.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.06.2023 призначено судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 14.08.2023.

10.08.2023 до суду надійшли документи від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кари О.О. на виконання вимог ухвали суду від 03.04.2023.

14.08.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.08.2023 відкладено судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 11.09.2023.

06.09.2023 до суду надійшли заперечення керуючої реструктуризацією арбітражної керуючої Юрченко О.М. на клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі.

07.09.2023 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові пояснення боржника щодо клопотання кредитора про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

У судовому засіданні 11.09.2023 судом оголошено перерву до 02.10.2023 для надання можливості учасникам провадження у справі ознайомитися з її матеріалами.

У судове засідання, призначене на 02.10.2023, з`явилися представники учасників провадження у справі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи документи, судом встановлено наступне.

06.02.2023 відбулися збори кредиторів ОСОБА_1 , на яких був присутній єдиний кредитор боржника ОСОБА_3 , вимоги якого визнані господарським судом у справі про неплатоспроможність.

Так, зборами кредиторів ОСОБА_1 06.02.2023 (Протокол № 2) прийнято у тому числі рішення звернутися до суду з клопотанням про закриття провадження у справі.

За змістом статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність з метою реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення власної платоспроможності.

Аналіз положень Книги четвертої КУзПБ свідчить про наявність презумпції, за якою фізична особа - боржник, ініціюючи щодо себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди щодо плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

При цьому, з метою відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів фізичної особи-боржника нормами КУзПБ визначено обов`язки боржника, зокрема на етапі ініціювання справи про його неплатоспроможність: - повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), тобто обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності; - надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо; - надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), а у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на їх підтвердження.

Реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи (подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

Системний аналіз положень статті 1, частини другою статті 6, частини п`ятої статті 119 КУзПБ дає підстави для висновку про те, що процедура реструктуризації боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів. При цьому враховуються об`єктивні можливості і прагнення боржника до розрахунку з кредиторами, а також забезпечуються гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб, прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Водночас суд звертає увагу, що хоч КУзПБ докладно не регламентує закінчення процедури реструктуризації боргів боржника, однак за приписами пункту 8 частини п`ятої статті 119, частини одинадцятої статті 126 цього Кодексу визначено строк (три місяці з дня введення процедури реструктуризації боргів), протягом якого сторони мають здійснити свої права та обов`язки задля узгодження плану реструктуризації боргів у випадку, якщо господарський суд раніше не дійде висновку про наявність підстав для переходу до наступної судової процедури або закриття провадження у справі, зокрема, відповідно до частини сьомої, пункту 2 частини восьмої статті 123 КУзПБ.

Тобто судова процедура реструктуризації боргів боржника має строковий характер та вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а строк судової процедури реструктуризації боргів боржника від дня її введення та до затвердження судом погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження, зокрема у разі неподання чи незатвердження такого плану, не повинен перевищувати 120 днів, що також кореспондується з приписами частини першої статті 130 КУзПБ.

При цьому перехід до процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не схвалено плану реструктуризації боргів боржника, по суті є додатковим стимулом для дієвої реалізації кредиторами своїх правомочностей та засіб захисту інтересів добросовісного боржника від зволікання кредиторів.

Крім того системний аналіз пункту 2 частини четвертої статті 122, частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ дає підстави для висновку про те, що до встановленого строку визнання боржника банкрутом за частиною першою статті 130 КУзПБ господарський суд у судовому засіданні, призначеному згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 122 КУзПБ, зобов`язаний з`ясувати причини неподання на затвердження плану реструктуризації боргів і позиції сторін. За результатами судового засідання суд може ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

Водночас, порівняльний аналіз положень частини одинадцятої статті 126 КУзПБ з іншими нормами, що регламентують закриття провадження на стадії реструктуризації боргів, свідчить про те, що хоча ці норми частково кореспондуються між собою, проте не є тотожними за ступенем імперативності, колом ініціаторів та передумовами їх застосування.

Зазначені відмінності дають підстави для висновку, що неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 КУзПБ

Суд також звертає увагу, що частиною одинадцятою статті 126 та частиною першою статті 130 КУзПБ унормовано послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 КУзПБ формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 01.11.2022 у справі № 904/6042/20, від 17.01.2023 у справі № 914/3085/21, від 08.12.2022 у справі № 916/1941/21, у постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 та від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20.

Так, матеріалами справи підтверджується, що провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відкрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2022.

Крім того ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2023, поміж іншим, було зобов`язано керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись 23.01.2023, подати до господарського суду план реструктуризації боргів у строк до 17.02.2023, а також визначено судом дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі - 27.02.2023.

Отже, провадження у цій справі, з урахування проведених зборів кредиторів, триває 364 дні, а тому, на думку суду, у боржника було достатньо часу для усунення усіх недоліків, а також описок у деклараціях про майновий стан боржника задля підготовки та подання для розгляду зборам кредиторів плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 , складеного з урахуванням повної та достовірної інформації про майновий стан боржника та членів його сім`ї.

Як зазначає кредитор у поданому клопотанні про закриття провадження у справі, недобросовісна поведінка боржника у даній справі вбачається в системних діях, направлених на порушення прав кредитора, зокрема:

- неповне та недостовірне декларування майна під час звернення до суду в процедурі банкрутства та неповна та недостовірна інформація щодо майна боржника та членів його сім`ї під час подачі виправленої декларації від 03.02.2023;

- дії боржника на шкоду кредитору щодо земельної ділянки під домоволодінням за адресою АДРЕСА_2 ;

- приховування права власності на земельну ділянку під час подачі декларації приватному виконавцю на стадії виконавчого провадження;

- неодноразовим визнанням позову в цивільній справі № 910/2379/22 (359/9062/21), що свідчить про бажання нанести шкоду інтересам кредитора;

- свідоме приховування земельної ділянки в первинній декларації, поданої боржником до суду разом із заявою про визнання банкрутом;

- подальше внесення недостовірної інформації щодо кадастрового номеру земельної ділянки у виправлену декларацію про доходи боржника від 03.02.2023;

- відчуження транспортного засобу Hyundai Tucson, 2008 року випуску під час розгляду позову кредитора про стягнення грошових коштів на члена сім`ї боржника - його матір, з метою уникнення сплати боргу та виконання рішення суду. Мати боржника не мала та не має прав на керування транспортними засобами;

- інші дії боржника, що свідчать про недобросовісність його поведінки.

Щодо неповної та недостовірної інформації про земельні ділянки, які належать боржнику, суд зазначає наступне.

Так, боржнику належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:012:0077, яка розташована у Київській області, Бориспільському районі, у селі Гора, що підтверджується копією акту на право власності на земельну ділянку.

У свою чергу, у деклараціях про майновий стан за 2019 - 2021 роки інформація про вказану ділянку відсутня.

У виправлених деклараціях про майновий стан за 2019 - 2021 роки наявна інформація про земельну ділянку з кадастровим номером 01:01:012:077. За вказаним кадастровим номером неможливо встановити наявність та належність певній особі земельної ділянки, оскільки він не відповідає установленому формату.

Крім того, в п. 18 декларації та виправленої декларації за 2021 рік боржником вказано, що йому належить частина будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з долученим кредитором витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.11.2021 з вказаної дати зазначене нерухоме майно не належить боржнику.

Отже, інформація про належність боржнику житлових будинків за підсумками 2021 року є недостовірною.

У п. 19 декларацій та виправлених декларацій за 2019 - 2020 роки вказано, що боржнику належить квартири в АДРЕСА_3 . При цьому не зазначено номер квартири.

Таким чином, інформація про належність боржнику квартир (п. 19 усіх декларацій за 2019 - 2020 роки) є неповною.

У поданих боржником деклараціях про майновий стан за 2019 - 2021 роки та виправлених деклараціях відсутня інформація про громадянство боржника (п. 1 декларацій).

Згідно з роздруківки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.08.2023 щодо ОСОБА_1 з 05.08.2021 боржник не має статусу фізичної особи-підприємця.

При цьому у поданих спочатку та виправлених деклараціях про майновий стан за 2021 рік вказана інформація, що боржник є фізичною особою-підприємцем (п. 4 декларацій).

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що боржником у поданих та виправлених деклараціях про майновий стан за 2019-2021 роки зазначено неповну та недостовірну інформацію про земельні ділянки, житловий будинок та доходи від їх відчуження у 2021 році, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - матері боржника.

Доводи кредитора про недобросовісні дії боржника до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність в частині відчуження автомобіля на користь члена сім`ї під час провадження у справі № 755/9955/15 за позовом кредитора до боржника про розірвання договору позики та стягнення грошових коштів, а також доводи кредитора стосовно подання боржником в грудні 2019 року на вимогу приватного виконавця недостовірну декларацію про доходи судом відхиляються, адже у даному випадку суд надає оцінку поведінці боржника виключно з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно з поясненнями боржника та керуючої реструктуризацією щодо клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 вищезазначені недоліки поданих та виправлених декларацій визнаються учасниками справи, однак, на їх думку, є технічними описками та не можуть свідчити про недобросовісність поведінки боржника в частині надання достовірної інформації про свій майновий стан.

Крім того, ОСОБА_1 утретє подано декларації (повторно виправлені) про майновий стан за 2019 - 2021 роки, які долучені до письмових пояснень (надійшли до суду 07.09.2023) щодо клопотання кредитора про закриття провадження у справі.

З даного приводу суду зазначає, що такі дії боржника в частині ненадання повної та достовірної інформації про майновий стан зумовлюють наявність підстав кваліфікувати поведінку боржника як недобросовісну, задля складання формального виконання плану реструктуризації та вимушеного переходу до процедури погашення боргів.

Також, судом враховано, що у даній справі причини неподання до суду погодженого боржником і схваленого кредитором плану реструктуризації боргів є не лише неповнота поданої боржником інформації, а також відсутність належного прояву прагнення боржника до компромісу з кредитором щодо умов реструктуризації боргів та поза межами об`єктивного вжиття заходів задоволення кредиторських вимог.

Суд дійшов такого висновку з огляду на те, що кредитор замість аналізу пропозицій боржника щодо справедливої реструктуризації визнаної судом заборгованості подає до суду ряд клопотань про витребування доказів/інформації, що спричинено знову ж таки неподанням боржником достовірної інформації про свій майновий стан. При цьому, суд звертає увагу ОСОБА_1 , що добросовісний боржник, усвідомлюючи об`єктивну неможливість подати ті чи інші відомості стосовно свого майнового стану, не позбавлений права після відкриття провадження у справі звернутися до суду із відповідним клопотанням про витребування таких відомостей.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вказаною нормою покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд зазначає, що положенням частини одинадцятої статті 126 КУзПБ передбачено право господарського суду про прийняття рішення щодо відкриття процедури погашення боргів або закриття провадження у справі.

Разом з тим встановлені судом обставини дають підстави для висновку про недобросовісність боржника у зв`язку із зазначенням неповної та недостовірної інформації щодо майна та доходів боржника та членів його сім`ї. При цьому дії боржника свідчать про формальне виконання норм КУзПБ, що є більш вірогідним, ніж спрямованість дій боржника на погашення заборгованості перед кредитором.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що провадження у справі тривало 364 дні, 06.02.2023 зборами кредиторів прийнято рішення про звернення до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, а також наявність недоліків поданих боржником декларацій, що виявились у зазначенні у декларації неповної та недостовірної інформації про майно та доходи боржника та членів його сім`ї, суд з огляду на диспозицію частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ, дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст. 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

2. Припинити дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

3. Припинити повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) арбітражної керуючої Юрченко Ольги Миколаївни (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 26.02.2013 № 222).

4. Копію ухвали надіслати боржнику, керуючому реструктуризацією, кредитору, контролюючому органу, визначеному Податковим кодексом України, органам, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, органу державної виконавчої служби, органу державної прикордонної служби, державному органу з питань банкрутства.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 16.10.2023

Суддя А.В. Яковенко