ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/9742/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огороднік К.М., Пєскова В.Г.,

за участі секретаря: Купрейчук С.П.,

за участі представників судового засідання відповідно протоколу судового засідання від 04.10.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український волоський горіх"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023

у справі № 910/9742/21

за позовом першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства агарної політики та продовольства України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український волоський горіх"

про стягнення 28 687 869,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Встановлені під час розгляду справи фактичні обставини справи

1. 03.04.2018 спільним наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі - Міністерства) та Міністерства фінансів України за № 182/401 затверджено паспорт бюджетної програми КПКВК 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними» на 2018 рік.

2. 12.03.2018 наказом Міністерства за № 131 визначено, що фінансування за вищевказаною бюджетною програмою КПКВК 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними» у 2018 році здійснюється за напрямом: придбання садивного матеріалу плодово-ягідних культур, винограду та хмелю.

3. Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для розвитку виноградарства, садівництва та хмелярства, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2005 № 587 (далі - Порядок № 587).

4. Пунктом 3 Порядку № 587 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що отримувачами бюджетних коштів є суб`єкти господарювання - юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми та форми власності і фізичні особи-підприємці, що провадять діяльність у галузях садівництва, виноградарства та хмелярства.

5. Згідно з пунктом 5 Порядку № 587 бюджетні кошти надаються суб`єктам господарювання, які займаються виноградарством, садівництвом і хмелярством (далі - суб`єкти господарювання), незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності для компенсації здійснених у поточному бюджетному році витрат (без урахування сум податку на додану вартість), зокрема, за такими напрямами:

- проведення робіт із закладення насаджень, догляду за ними до вступу у плодоношення (проектні роботи, підготовка ґрунту та посадка, догляд за насадженнями, спорудження шпалери, встановлення систем краплинного зрошення) та придбання матеріалів, необхідних для проведення таких робіт, у межах затверджених Мінагрополітики нормативів витрат на 1 гектар, що визначаються з урахуванням зони закладення насаджень, схеми посадок та інших технологічних особливостей, а також витрат з виконання відповідних робіт;

- придбання садивного матеріалу плодово-ягідних культур, винограду та хмелю (до 80 відсотків здійснених у поточному та попередньому бюджетних роках витрат без урахування сум податку на додану вартість), але не більше встановлених Мінагрополітики нормативів за умови закладення насаджень у поточному році.

Витрати, які підлягають компенсації, визначаються згідно з відповідним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

6. Залежно від обсягів бюджетних коштів на відповідний бюджетний рік та пріоритетності окремих напрямів державної підтримки Мінагрополітики визначає напрями, за якими буде надаватися державна підтримка у такому бюджетному році.

7. Для розгляду заяв про компенсацію та документів, поданих суб`єктами господарювання, вирішення інших питань щодо виплати компенсації за рахунок бюджетних коштів Мінагрополітики утворює комісію в установленому ним порядку. Комісії із зазначених питань утворюють також Міністерство аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, обласні, районні, Севастопольська міська держадміністрації, до їх складу обов`язково входять представники відповідно Міністерства аграрної політики та продовольства Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань агропромислового розвитку обласних, структурних підрозділів з питань агропромислового розвитку районних та управління промисловості, розвитку інфраструктури та агропромислового комплексу Севастопольської міської держадміністрацій, відповідних фінансових органів, органів Держаудитслужби і представників відповідних громадських організацій з правом дорадчого голосу (абзац 1 пункту 6 Порядку № 587).

8. Пунктом 61 Порядку № 587 встановлено, що суб`єкт господарювання, який претендує на отримання компенсації за напрямом, визначеним підпунктами 1 і 2 пункту 5 цього порядку, подає до Мінагрополітики в електронному чи паперовому вигляді заяву за встановленою Мінагрополітики формою, на підставі якої комісія Мінагрополітики приймає рішення щодо включення суб`єкта господарювання до переліку претендентів на державну підтримку (далі - перелік претендентів), який розміщується протягом 10 робочих днів на офіційному веб-сайті Мінагрополітики.

Підставами для відмови у включенні суб`єкта господарювання до переліку претендентів є: невідповідність статусу суб`єкта господарювання вимогам абзацу 1 пункту 5 порядку; невідповідність сортового складу насаджень вимогам законодавства.

9. Згідно з протоколом засідання комісії Міністерства від 01.06.2018 № 3 Товариство з обмеженою відповідальністю «Український волоський горіх» (далі - Товариство, ТОВ «Український волоський горіх») на підставі поданої ним заяви було включено до переліку претендентів на державну підтримку за цією бюджетною програмою.

10. 11.06.2018 Товариством було надано заяву за № 35 про компенсацію витрат на придбання садивного матеріалу, виконання робіт і придбання необхідних матеріалів та відповідний пакет документів до Могилів-Подільської районної державної адміністрації.

11. Відповідно до протоколу від 12.06.2018 № 1 засідання комісії Могилів-Подільської державної адміністрації Вінницької області (далі - районна комісія), остання розглянула заяву Товариства та прийняла до розгляду подані ним документи та матеріали.

12. Також при поданні документів на розгляд комісії Міністерства Товариством було надано таке зобов`язання щодо повернення бюджетних коштів від 11.06.2018 вих. № 36.

13. На підтвердження понесення витрат щодо саджанців горіха Товариство надало наступні документи:

- копію протоколу загальних зборів учасників Товариства від 29.03.2018 № 15 про збільшення розміру статутного капіталу на суму 39 984 148 грн шляхом внесення майнового внеску, а саме - саджанців грецького горіха сорту «Чандлер» у кількості 134 600 шт. на суму 39 984 148 грн;

- копію акту оцінки вартості та приймання-передачі майна від 29.03.2018, що вноситься до статутного (складеного) капіталу Товариства, відповідно до якого акціонерне товариство УВ ХОЛДИНГ АГ оцінило свій грошовий майновий вклад до статутного (складеного) капіталу Товариства та передало на його баланс саджанці грецького горіха в упаковці сорту «Чандлер» в кількості 134 600 шт. на суму 39 984 148 грн.

14. Однак, згідно з протоколом засідання районної комісії від 15.06.2018 № 2, комісія дійшла висновку про невідповідність заяви Товариства про компенсацію та поданих документів вимогам наказу Міністерства від 20.03.2018 № 151, про що зазначено в додатку до протоколу.

15. Зі змісту вказаного додатку встановлено, що внесення саджанців у рахунок майнового вкладу до статутного (складеного) капіталу товариства в обмін на емітовані ним корпоративні права вважається прямою фінансовою інвестицією. З урахуванням того, що кінцевим бенефіціарним власником Товариства є АТ УВ ХОЛДИНГ АГ, яке надало саджанці грецького горіха в рахунок внеску до статутного (складеного) капіталу в обмін на корпоративні права Товариства, і відсутні інші первинні документи, що свідчили б про придбання саджанців волоського горіха (накладні, акти, документи про оплату вартості саджанців, а в разі наявності заборгованості за матеріали, роботи, послуги при їх придбанні на момент подання документів для компенсації - копія платіжного доручення після отримання компенсаційних коштів), а тому факт понесення Товариством витрат на придбання саджанців, які б підпадали під чітко визначені Порядком № 587 вимоги, - не доведений.

16. У зв`язку з наведеними обставинами, районна комісія зазначила в додатку до протоколу від 15.06.2018 № 2 про відсутність у Товариства документів на підтвердження здійснених витрат на придбання саджанців грецького горіха сорту «Чандлер» у кількості 134 600 шт. на суму 39 984 148 грн.

17. Крім того, районною комісією було складено висновок за результатами проведення виїзної перевірки станом на 19.06.2018 щодо Товариства, в якому містяться аналогічні викладеним у додатку до протоколу від 15.06.2018 № 2 зауваження щодо ненадання цим товариством документів, які підтверджують факт понесення витрат на придбання саджанців горіха сорту «Чандлер».

18. Також районною комісією було направлено до Міністерства документи Товариства, зокрема і зведені відомості про фактичні витрати та попередні обсяги компенсації, висновок за результатами проведення виїзної перевірки та акт про фактичний обсяг виконаних робіт та витрат по Товариству, про що складено відповідний протокол від 20.06.2018 № 3.

19. Відповідно до протоколу засідання комісії Міністерства від 12.07.2018 № 6, останнім було отримано та розглянуто пакет документів від районної комісії щодо надання компенсації Товариству.

20. Згідно з протоколом від 28.08.2018 № 8 за результатом розгляду отриманих матеріалів комісією Міністерства було прийнято рішення про схвалення розподілу коштів за бюджетною програмою КПКВК 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними» для компенсації відповідачу витрат на садивний матеріал у сумі 27 852 300 грн.

21. Наказом Міністерства від 19.10.2018 № 500 «Про розподіл коштів за бюджетною програмою КПКВК 2801350 «Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними» затверджено розподіл коштів для компенсації Товариству витрат на придбання садивного матеріалу плодово-ягідних культур, винограду та хмелю; кошти в сумі 27 852 300 грн скеровано Департаменту агропромислового розвитку, екології та природних ресурсів Вінницької облдержадміністрації для виплати відповідачу.

22. Згідно з випискою з поточного рахунку відповідача, відкритого в АТ «Креді Агріколь Банк», копія якої наявна в матеріалах справи, вказані кошти були виплачені Товариству: 19.11.2018 - в сумі 24 772 300 грн, 22.12.2018 - в сумі 3 080 000 грн, що учасниками спору не заперечувалось.

За результатом проведеної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Міністерства за період з 1 липня 2017 року по 31 грудня 2019 року Державною аудиторською службою України складено акт від 30.11.2020 № 07-21/4.

23. За висновками Державної аудиторської служби України, викладеними в цьому звіті, службовими особами Міністерства в порушення пункту 5 Порядку № 587 незаконно надано Товариству компенсацію вартості саджанців, як внеску в статутний капітал, у сумі 27 852 300 грн, без понесення Товариством витрат. Як наслідок було нанесено матеріальну шкоду (збитки) Державному бюджету України на зазначену суму. Також на засіданні комісії Міністерства 28.08.2018 були присутні менше двох третин її членів, що свідчить про неправомочність такого засідання.

Подання позову

24. У червні 2021 року Перший заступник керівника Київської міської прокуратури подав до Господарського суду міста Києва позов в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України про стягнення з ТОВ "Український волоський горіх" 28 687 869 грн.

24.1. Позовні вимоги мотивовані тим, що обставини внесення спірних саджанців до статутного капіталу Товариства свідчать про відсутність понесення відповідачем витрат на їх придбання та, відповідно, про відсутність законних підстав для отримання ним компенсації за бюджетною програмою КПКВК 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" на 2018 рік.

24.2. Зокрема, за доводами прокурора у позові, оскільки Державною аудиторською службою України встановлено незаконність отримання Товариством спірних коштів, що відображено в акті вказаного органу від 30.11.2020 № 07-21/4, то у відповідача виникло зобов`язання з повернення до державного бюджету отриманих коштів у сумі 27 852 300 грн, а також 835 569 грн - 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання.

Розгляд справи судами

25. 07.10.2021 рішенням Господарського суду міста Києва, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022, у задоволенні позову відмовлено.

25.1. Судові рішення мотивовано тим, що оскільки підставою для отримання відповідачем спірних коштів був передбачений Порядком № 587 наказ Міністерства від 19.10.2018 № 500, який не скасований та не визнаний нечинним у встановленому законом порядку, у судів були відсутні підстави вважати, що такі кошти набуті або збережені відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню до бюджету на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України. Тому не підлягали задоволенню як вимоги про стягнення з Товариства отриманих із державного бюджету коштів, так і нарахованих сум 3% річних на ці кошти.

26. Постановою Верховного Суду від 17.11.2022 касаційну скаргу Першого заступника керівника Київської міської прокуратури за вх. № 4038/2022 задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 у справі № 910/9742/21 скасовано, а справу № 910/9742/21 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

26.1. Касаційний господарський суд у наведеній постанові зазначив, що довід прокурора про те, що отримання компенсації за напрямом придбання садивного матеріалу плодово-ягідних культур, винограду та хмелю можливе лише за підтвердження наявності у відповідача витрат саме на придбання садивного матеріалу плодово- ягідних культур, винограду та хмелю в розумінні положень п.п. 5, 6 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" (далі - НП(С)БО 16 "Витрати"), не був відображений та проаналізований судами першої та апеляційної інстанцій.

27. За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

27.1. В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що поняття "Витрати", визначені п. п. 5, 6 до НП(С)0 16 "Витрати", при визначенні видатків, які підлягають компенсації за п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2005 N 587, не застосовуються у даному випадку.

Суд першої інстанції вказав, що у даному випадку відбулось збільшення необоротних активів (розділ І Балансу) на відповідну суму, а саме у грошовому вираженні було збільшено розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український волоський горіх" на суму 39 984 148 грн. внаслідок внесення АТ УВ Холдинг АГ майнового вкладу за актом приймання - передачі майна від 29.03.2018 року.

За висновками суду першої інстанції, надані відповідачем докази свідчать про відображення ним у фінансовій звітності операції з придбання (отримання) саджанців грецького горіху у якості майнового вкладу до Статутного капіталу, що в розумінні Податкового кодексу України є витратами відповідача.

28. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 у справі №910/9742/21 рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2023 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ТОВ "Український волоський горіх" на користь Міністерства агарної політики та продовольства України 27 852 300,00 грн виділених коштів для компенсації витрат на садивний матеріал та 835 569,00 грн 3 % річних.

28.1. Суд апеляційної інстанції приймаючи оскаржувану постанову виходив з того, що встановив відсутність у відповідача витрат на придбання саджанців горіху, тобто відсутність правової підстави для отримання відповідачем коштів у сумі 27 852 300,00 грн, а тому дійшов до висновків, що такі кошти набуті та збережені відповідачем без достатньої правової підстави та підлягають поверненню до бюджету на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

29. До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Український волоський горіх" надійшла касаційна скарга, у якій заявлено вимогу скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 у справі №910/9742/21, а рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2023 залишити в силі.

29.1. На виконання вимог пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржник посилається на пункт 3 частини 2 статті 287 ГПК України та зазначає, що відсутні висновки щодо питання застосування норм у подібних правовідносинах, зокрема:

1) питання застосування пункту 5 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для розвитку виноградарства, садівництва і хмелярства, затвердженого Постановою КМУ від 15.07.2005 року № 587, з метою та під час визначення витрат, які підлягають компенсації за рахунок державного бюджету, на придбання суб`єктом господарювання садивного матеріалу в обмін на корпоративні права (частку в статутному капіталі такого суб`єкта господарювання);

2) питання застосування норм Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" в цілому, та пунктів 5, 6 вказаного положення зокрема, в правовідносинах з визнання витрат на придбання суб`єктом господарювання садивного матеріалу (тобто, витрат, пов`язаних з первісним визнанням і зміною справедливої вартості біологічних активів, пов`язаних із сільськогосподарською діяльністю) в обмін на корпоративні права (частку в статутному капіталі такого суб`єкта господарювання) з метою застосування Порядку № 587 (зокрема, пункту 5 Порядку).

Скаржник зазначає, що суд безпідставно застосував норми пункту 5 НП(С)БО 15 "Дохід" та ст. 165 Податкового кодексу України, норми НП(С)БО 13 "Фінансові інструменти", неправильно застосував норми пункту З НП(С)БО 16 "Витрати" та безпідставно застосував норми п. 10 та п. 18 НП(С)БО ЗО "Біологічні активи", не застосував норми пунктів 5.1.8 та 8 НП(С)БО 7 "Основні засоби", пункт 4 НП(С)БО ЗО "Біологічні активи", що підлягали застосуванню, та неправильно застосував норми пункту 10 НП(С)БО 7 "Основні засоби" та пункту 7 НП(С)БО ЗО "Біологічні активи".

Також скаржник вказує, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми ч. 2 ст. 98 ГПК України та норми Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково- методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, що призвело де безпідставного відхилення висновку експерта №2/06-2021 від 12.07.2021 та ухвалення незаконної постанови.

Крім того, судом апеляційної інстанції були неправильно застосовані норми ст. ст. 625, 1212 ЦК України.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

30. Київською міською прокуратурою подано відзив на касаційну скаргу з проханням залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Провадження у Верховному Суді

31. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/9742/21 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023.

32. Ухвалою Верховного Суду від 17.07.2023 року, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український волоський горіх", яка подана на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 у справі №910/9742/21.

Призначено до розгляду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український волоський горіх" у справі №910/9742/21 на 06 вересня 2023 року о 12:00 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

33. Ухвалою Верховного Суду від 06.09.2023 року, серед іншого, оголошено перерву в судовому засіданні у справі №910/9742/21 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український волоський горіх" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 до 04 жовтня 2023 року о 13:00 год. у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, зал № 330.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

34. Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, виходячи з такого.

35. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

36. Главою 83 Цивільного кодексу України передбачено окреме регулювання недоговірних зобов`язань - кондикційних, які виникають у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

37. Так, відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

38. З аналізу наведеної норми для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи. Тобто обов`язковими передумовами є збільшення майна однієї сторони (набувача), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення.

39. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Зокрема, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 Цивільного кодексу України.

40. У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

41. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

42. Предметом судового розгляду є питання щодо повернення безпідставно набутих коштів (стаття 1212 ЦК України) за наявності/відсутності законних підстав для отримання відповідачем компенсації за бюджетною програмою КПКВК 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними" на 2018 рік.

43. Звертаючись із позовом, Прокурор зазначав, що у відповідача відсутні витрати, які підлягають компенсації за рахунок бюджетних коштів, оскільки внесення засновником саджанців горіху до статутного капіталу Товариства як майнового внеску є прямою фінансовою інвестицією, тоді як самим товариством не здійснювались витрати, спрямовані на збільшення статутного капіталу, яке було здійснено безпосередньо його єдиним учасником.

44. Прокурор просить стягнути з відповідача на користь Міністерства агарної політики та продовольства України безпідставно отримані кошти в сумі 27 852 000 грн на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України. Крім того, в результаті неналежного виконання Відповідачем його зобов`язань, прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь Міністерства агарної політики та продовольства України 3% річних у розмірі 835 569,00 грн.

45. Так, аналіз положень Порядку від 15.07.2005 № 587, на підставі якого були виділені спірні кошти, свідчить, що компенсацією є покриття витрат, яких зазнав суб`єкт господарювання, пов`язаних із придбанням садивного матеріалу плодово-ягідних культур, винограду та хмелю. Відтак, правовою підставою для отримання компенсації за напрямом придбання садивного матеріалу плодово-ягідних культур, винограду та хмелю, яка прямо визначена законом, є здійснені у поточному бюджетному році витрати суб`єкта господарювання.

46. Як уже зазначалось, постановою Верховного Суду від 17.11.2022 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 та рішення Господарського суду міста Києва від 07.10.2021 у справі №910/9742/21 скасовано, а справу № 910/9742/21 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

47. У вказаній постанові суду касаційної інстанції зазначено, що Прокурор у справі наполягав на тому, що отримання компенсації за напрямом придбання садивного матеріалу плодово-ягідних культур, винограду та хмелю можливе лише за підтвердження наявності у Відповідача витрат саме на придбання садивного матеріалу плодово-ягідних культур, винограду та хмелю в розумінні положень п.п. 5, 6 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" (далі - НП(С)БО 16 "Витрати"). Цей аргумент наводився прокурором як у позові, так і під час розгляду судами попередніх інстанцій, так і в касаційній скарзі . Проте цей довід не був відображений та проаналізований судами першої та апеляційної інстанцій. Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід взяти до уваги наведене, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, надати оцінку доводам і запереченням усіх учасників справи та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

48. Відповідно до ч.1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

49. Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (тут і далі в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

50. Відповідно до ст. 1 цього Закону бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

51. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

52. Наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73 затверджено Національне положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" (далі - Національне положення (стандарт), в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

53. Цим Національним положенням (стандартом) визначаються мета, склад і принципи складання фінансової звітності та вимоги до визнання і розкриття її елементів.

54. Відповідно до п. 3 Національного положення (стандарту) національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку - нормативно-правовий акт, яким визначаються принципи та методи ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності підприємствами (крім підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі), розроблений на основі міжнародних стандартів фінансової звітності і законодавства Європейського Союзу у сфері бухгалтерського обліку та затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері бухгалтерського обліку;бухгалтерська звітність - звітність, що складається на підставі даних бухгалтерського обліку для задоволення потреб певних користувачів.

55. Витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

56. Доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).

57. Наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999 затверджено Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин сторін), яке визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності.

58. Згідно з п.2 Положення норми його норми застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (далі - підприємства) незалежно від форм власності (крім банків, бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності).

59. У п.п.5, 6 НП(С)БО 16 "Витрати" зазначено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

60. Отже, законодавцем визначено ознаки витрат, зокрема, зменшення економічних вигод, зменшення власного капіталу, зменшення активів або збільшення зобов`язань.

61. Таким чином, з огляду на вимоги Закону та Національного положення (стандарту), витрати мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції.

62. Водночас, збільшення розміру статутного фонду Товариства шляхом передачі учасником майна у власність в якості вкладу до статутного (складеного) капіталу є, фактично, формуванням майнової бази Товариства. Після реєстрації товариства майно, яке передане учасниками до статутного (складеного) капіталу переходить у власність товариства, а учасник набуває право власності на частку у статутному (складеному) капіталі.

63. Слід погодитись із висновками апеляційного господарського суду про те, що у контексті корпоративних правовідносин збільшення статутного фонду відповідача на суму майнового внеску - саджанців грецького горіха в упаковці, вартістю 1 514 250,00 дол. США на суму 39 984 148,30 грн не може вважатись видатками Товариства, оскільки такий вклад є збільшенням власних активів і капіталу Товариства (статутний капітал збільшився із 93 329 896,73 грн. до 133 314 045,03 грн.) та збільшенням корпоративних прав самого учасника Товариства, який здійснив відповідний вклад, що передбачає реалізацію останнім прав на управління підприємством та отримання прибутку на майбутнє.

64. Відповідні зміни щодо збільшення розміру статутного капіталу Товариства були внесенні до Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29.03.2018, як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу.

65. Як правильно встановлено судом другої інстанції, у цьому випадку відсутні доходи від здійснення господарської діяльності Товариством, оскільки збільшення розміру статутного капіталу призводить лише до збільшення вартості майнових прав учасника Товариства, що не є доходом.

66. Вказане узгоджується із вимогами пункту 5 П(С)БО № 15 "Дохід", так як доходом не є зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства, та ст. 165 Податкового кодексу України, яка передбачає, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи, як сума майнового та немайнового внеску платника податку до статутного фонду юридичної особи - емітента корпоративних прав, в обмін на такі корпоративні права.

67. Судом другої інстанції правильно враховано вимоги П(С)БО № 13 "Фінансові інструменти", затверджені наказом Міністерства фінансів України № 559 від 30.11.2001, які передбачають, що контракт, який підтверджує право на частину в активах підприємства, що залишається після вирахування сум за всіма його зобов`язаннями, є інструментом власного капіталу. До інструментів власного капіталу належать прості акції, частки та інші види власного капіталу. (п. 9 П(С) БО № 13).

68. Із визначень, які містяться в П(С)БО № 13, можна дійти до висновку, що реалізація і використання інструментів власного капіталу, а саме збільшення розміру статутного капіталу шляхом передачі певного майна не відноситься до витрат Товариства.

69. Суд другої інстанції правильно встановив, що що купівля саджанців грецького горіха в упаковці, вартістю 1 514 250,00 дол. США, є витратами учасника Товариства - Акціонерного товариства УВ Холдинг АГ, оскільки саме він поніс видатки на їх придбання. В той же час, включення учасником вказаних саджанців, як вклад то статутного капіталу Товариства, не створює для відповідача наслідків у вигляді видатків, так як така форма зменшення економічних вигод залишається за учасником та не переходить до Товариства відповідно до вимог цивільного законодавства.

70. В результаті збільшення розміру статутного фонду на суму саджанців не зменшились активи відповідача, що вказує на відсутність витрат Товариства, натомість активи Товариства збільшились без понесених затрат самого відповідача.

71. Апеляційний господарський в частині спростування доводів суду першої інстанції, який послався на висновок експерта №2/06-2021 від 12.07.2021, правильно зазначив, що ні експертом в експертному висновку, ні судом першої інстанції не наведено прямої норми законодавства чи норм Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, які б передбачали, що внесення учасником товариства вкладу до статутного фонду відноситься саме до видатків такого Товариства, тому, висновки, наведені в експертному дослідженні правомірно відхилив.

72. Крім того, суд другої інстанції встановив, що експерт фактично надав правову оцінку правомірності компенсації витрат на придбання саджанців горіха відповідно до Порядку № 587, що не може бути предметом висновку згідно з ч.2 ст.98 ГПК України.

73. Апеляційний господарський суд правильно визнав помилковим висновок суду першої інстанції, що спірні кошти були отримані відповідачем на підставі наказу Міністерства агарної політики та продовольства України від 19 жовтня 2018 року №500 "Про розподіл коштів за бюджетною програмою 2801350 "Державна підтримка розвитку хмелярства, закладення молодих садів, виноградників та ягідників і нагляд за ними", який на час розгляду даного спору є чинним, не визнаний незаконним та не скасований у встановленому законом порядку, оскільки, як було зазначено у постанові Верховного Суду від 17.11.2022 у цій справі, є зайвим звернення до суду з позовною вимогою про визнання незаконним наказу Міністерства від 19.10.2018 № 500, оскільки задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення порушеного права, за захистом якого звернувся позивач.

74. Оскільки, правовою підставою для отримання компенсації за напрямом придбання садивного матеріалу плодово-ягідних культур, винограду та хмелю, яка прямо визначена законом, є здійснені у поточному бюджетному році витрат суб`єкта господарювання, а судом апеляційної інстанції встановлено відсутність у відповідача витрат на придбання саджанців горіху, тобто правова підстава отримання відповідачем коштів у сумі 27 852 300,00 грн, відсутня, а кошти набуті та збережені відповідачем без достатньої правової підстави підлягають поверненню до бюджету на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

75. З урахуванням встановлених обставин справи, доводи касаційних скарг не спростовують висновків апеляційного господарського суду і зводяться до незгоди скаржника з оскаржуваним рішенням, а також до необхідності переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

76. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційних скаргах не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків апеляційного господарського суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

77. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

78. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

79. Ураховуючи наведені положення законодавства та встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду відсутні, тому у задоволенні касаційної скарги слід відмовити.

Щодо судових витрат

80. З огляду на положення статті 129 ГПК України та залишення касаційної скарги без задоволення, понесені у зв`язку з касаційним переглядом справи судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український волоський горіх" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 у справі № 910/9742/21 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

В.Г. Пєсков