ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця

17.10.2023м. ДніпроСправа № 904/5371/21

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача (скаржника): не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від державної виконавчої служби: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м.Київ)

на дії державного виконавця

у справі:

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м.Київ)

до Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" (м. Жовті Води Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу № 2027/1920-ТЕ-3 від 23.09.2019 у загальному розмірі 58 736 170 грн. 22 коп. Суддя Фещенко Ю.В. Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2021 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просило суд стягнути з Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" (далі - відповідач) заборгованість за договором постачання природного газу № 2027/1920-ТЕ-3 від 23.09.2019 у загальному розмірі 58 736 170 грн. 22 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2021 позовні вимоги задоволено частково, а саме: стягнуто з Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 51 338 889 грн. 17 коп. - основного боргу, 806 218 грн. 45 коп. - пені, 4 546 563 грн. 07 коп. - інфляційних втрат, 1 698 977 грн. 34 коп. - 3% річних, 794 500 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення суду було видано наказ від 01.09.2021.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області за допомогою системи "Електронний суд" зі скаргою на дії державного виконавця (вх. суду № 50294/23 від 03.10.2023), в якій, з урахуванням заяви про уточнення прохальної частини скарги (вх. суду № 50519/23 від 04.10.2023), просить суд:

- скасувати постанову головного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зупинення вчинення виконавчих дій від 19.09.2023 ВП № 70672397 в частині стягнення судового збору;

- визнати неправомірними дії головного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо зупинення вчинення виконавчих дій в частині стягнення судового збору в межах виконавчого провадження ВП № 70672397;

- зобов`язати державного головного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушене право (поновити порушене право заявника) щодо зупинення вчинення виконавчих дій зі стягнення судового збору згідно з постановою від 19.09.23 ВП № 70672397.

Відповідно до статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В той же час, у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому, розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Слід також відзначити, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З огляду на викладене, враховуючи факт запровадження та існування станом на час розгляду справи в Україні правового режиму воєнного стану, а також обумовлені цим складнощі у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, з метою надання учасникам судового процесу часу для викладення своїх правових позицій щодо поданої Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" скарги на дії державного виконавця, а також, надання можливості сторонам скористатись процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, суд дійшов висновку про необхідність призначення до розгляду вказаної скарги в судовому засіданні в межах розумного строку.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 05.10.2023 скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії державного виконавця було прийнято до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні в межах розумного строку на 17.10.2023.

Від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) засобами електронного зв`язку надійшов відзив на скаргу на дії державного виконавця (вх. суду № 52142/23 від 12.10.2023), який у подальшому надійшов засобами поштового звязку (вх. суду № 52697/23 від 16.10.2023), в якому відділ державної виконавчої служби просить суд здійснювати розгляд скарги без участі представника відділу та в задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- у даному випадку, у мотивувальній частині постанови про зупинення вчинення виконавчих дій (ВП № 70672397 від 19.09.2023) зазначено, що виконавчі дії зупиняються в частині стягнення: заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 червня 2021 року для виробництва теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), а також за послуги з транспортування і розподілу природного газу, теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого постачання холодної вода та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Зупинення виконавчих дій, спрямованих на стягнення витрат по сплаті судового збору оскаржуваною постановою не передбачено, тобто зупинення виконавчих дій, спрямованих на стягнення витрат по сплаті судового збору не розповсюджується, оскільки в постанові визначено на яку саме частину стягнення за даним виконавчим документом суду розповсюджується зупинення вчинення виконавчих дій (стягнення витрат по сплаті судового збору в зазначеному переліку не значиться);

- станом на теперішній час, за вказаним виконавчим провадженням, зупиняється вчинення виконавчих дій, спрямованих на стягнення: 39 749 091 грн. 07 коп. - залишок основного боргу, 806 218 грн. 45 коп. - пені, 4 546 563 грн. 07 грн. - інфляційних втрат, 1 698 977 грн. 34 коп. - 3% річних; виконавчий документ суду в частині витрат по сплаті судового збору у розмірі 794 500 грн. 00 коп. підлягає подальшому виконанню. Таким чином, державним виконавцем відділу в подальшому будуть вчинятися дії, спрямовані на примусове виконання вимог наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5371/21 від 01.09.2021 в частині стягнений з боржника витрат по сплаті судового збору у розмірі 794 500 грн. 00 коп.;

- оскільки скаржнику є незрозумілим, в якій саме частині виконавчого документу суду зупиняється вчинення виконавчих дій, державним виконавцем відділу 10.10.2023 було винесено додаткову постанову (ВП № 70672397) про внесення змін до процесуального документу (постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП М 70672397 від 19.09.2023), яку за вих. № 36125 направлено сторонам виконавчого провадження.

У судове засідання 17.10.2023 представники позивача (стягувача, скаржника), відповідача (боржника) та відділу державної виконавчої служби не з`явилися, причин неявки у вказане судове засідання представники позивача (стягувача, скаржника) та відповідача (боржника) суду не повідомили. При цьому, судом було враховано викладене відділом примусового виконання рішень у відзиві на скаргу клопотання про розгляд скарги без участі його представника, яке було задоволено судом.

Слід також відзначити, що позивач (стягувач, скаржник), та відповідач (боржник) були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду скарги на дії державного виконавця, що вбачається з:

- довідки про доставку електронного листа, якою підтверджується, що ухвала суду від 05.10.2023 була доставлена позивачу (стягувачу, скаржнику) в його електронний кабінет - 05.10.2023, отже завчасно (а.с.27 у томі 2);

- довідки про доставку електронного листа, якою підтверджується, що ухвала суду від 05.10.2023 була доставлена відповідачу (боржнику) на його електронну пошту - 05.10.2023, отже завчасно (а.с.29 у томі 2).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У даному випадку підстави для відкладення розгляду скарги чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202 та 216 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Під час розгляду скарги на дії державного виконавця судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, та які викладені у поясненнях та відзиві на скаргу, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті скарги,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2021 позовні вимоги задоволено частково, а саме: стягнуто з Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 51 338 889 грн. 17 коп. - основного боргу, 806 218 грн. 45 коп. - пені, 4 546 563 грн. 07 коп. - інфляційних втрат, 1 698 977 грн. 34 коп. - 3% річних, 794 500 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення суду було видано наказ від 01.09.2021.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом тощо.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Користуючись вказаним правом, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області за допомогою системи "Електронний суд" зі скаргою на дії державного виконавця (вх. суду № 50294/23 від 03.10.2023), в якій, з урахуванням заяви про уточнення прохальної частини скарги (вх. суду № 50519/23 від 04.10.2023), просить суд:

- скасувати постанову головного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зупинення вчинення виконавчих дій від 19.09.2023 ВП № 70672397 в частині стягнення судового збору;

- визнати неправомірними дії головного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо зупинення вчинення виконавчих дій в частині стягнення судового збору в межах виконавчого провадження ВП № 70672397;

- зобов`язати державного головного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути порушене право (поновити порушене право заявника) щодо зупинення вчинення виконавчих дій зі стягнення судового збору згідно з постановою від 19.09.23 ВП № 70672397.

Подана позивачем скарга обґрунтована наступним:

- 27.09.2023 на адресу скаржника надійшла постанова відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 19.09.2023 ВП № 70672397 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконанню рішення суду № 904/5371/21 з підстав, передбачених пунктом 10 частини 1 статті 34, статтею 35 Закону України "Про виконавче провадження". Зазначена постанова прийнята з порушенням Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, пункту 10 частини 1, частини 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", які полягають у наступному. Приписами частини 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини 1 цієї статті, зупиняється у частині стягнення з теплопостачальних та теплогенеруючих організацій заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.06.2021 для виробництва теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), а також за послуги з транспортування і розподілу природного газу, теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Згідно з наказом господарського суду від 19.09.2023, на підставі якого було відкрито виконавче провадження ВП № 70672397, з боржника стягується крім основного боргу пені, інфляційних та 3% річних, також судовий збір у розмірі 794 500 грн. 00 коп.;

- поза увагою державного виконавця залишено той факт, що частиною 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", встановлено вичерпний перелік заборгованості, виконавче провадження за якою підлягає зупиненню відповідно до пункту 10 частини 1 статті 34 цього Закону і розширеного тлумачення такого переліку не передбачено. Частиною 4 статті 34 вказаного Закону не передбачено зупинення вчинення виконавчих дій щодо стягнення з боржника суми судового збору (аналогічна правова позиція викладена постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 5023/3166/12 та від 04.04.2018 у справі № 922/483/13);

- таким чином, рішення/дії державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій за вказаним виконавчим провадженням суперечать вимогам Закону України "Про виконавче провадження" (стаття 34) в частині стягнення судового збору.

У той же час, в процесі розгляду скарги на дії державного виконавця судом, до матеріалів справи було долучено постанову про внесення змін до процесуального документу від 10.10.2023 у виконавчому провадженні № 70672397, якою постановлено внести зміни до постанови про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 70672397 від 19.09.2023, а саме: до пункту 1 резолютивної частини даної постанови, виклавши її в наступній частині: зупинити вчинення дій з примусового виконання наказу господарського суду № 904/5371/21 від 01.09.2021 в частині стягнення з КП "Жовтоводськтепломережа" на користь АТ "НАК" Нафтогаз України" 39 749 091 грн. 07 коп. - залишок основного боргу, 806 218 грн. 45 коп. - пені, 4 546 563 грн. 07 коп. - інфляційних втрат, 1 698 977 грн. 34 коп. - 3% річних: окрім частини про стягнення витрат по сплаті судового збору у розмірі 794 500 грн. 00 коп., яка підлягає подальшому виконанню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вказане, з огляду на те, що стосовно заявлених у скарзі вимог щодо скасування постанови про зупинення вчинення виконавчих дій в частині стягнення судового збору, а також зобов`язання державного виконавця забезпечити примусове виконання рішення суду в частині стягнення судового збору, відсутній предмет спору, провадження з розгляду скарги в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд звертає увагу скаржника на положення 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України, нормами якої передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки у даному випадку державним виконавцем станом на момент розгляду скарги вчинені дії, якими були усунуті зазначені у скарзі на дії державного виконавця, порушення, суд вважає, що скарга в частині визнання дії державного виконавця неправомірними задоволенню не підлягає.

Враховуючи все вищевикладене, провадження з розгляду скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії державного виконавця у виконавчому провадженні № 70672397, підлягає закриттю.

Керуючись статтями 231, 234, 235, 339 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Провадження по розгляду скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на дії державного виконавця - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 17.10.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний - 17.10.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко