УХВАЛА

16 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 927/1064/21

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.

перевіривши касаційну скаргу Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2023

у справі №927/1064/21

за заявою Приватного підприємства "Трансвіт"

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України за участю Національної академії аграрних наук України Державного органу з питань банкрутства - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції

про банкрутство,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14.12.2021 у справі №927/1064/21 відкрито провадження у справі №927/1064/21 про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України»; залучено до участі у справі №927/1064/21 про банкрутство Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» - Національну академію аграрних наук України, як орган уповноважений управляти майном боржника; визнано грошові вимоги Приватного підприємства «Трансвіт» до Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» у розмірі 7447786,50 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України»; призначено розпорядником майна боржника Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України» Поду В`ячеслава Володимировича.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2023 зокрема, відсторонено арбітражного керуючого Поду Вячеслава Володимировича від виконання повноважень розпорядника майна боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України". Розпорядником майна боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України" призначено арбітражного керуючого Лященко Павла Володимировича. Зобов`язано арбітражного керуючого Поду Вячеслава Володимировича передати всю документацію, пов`язану з процедурою розпорядження майном ДП "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України", арбітражному керуючому Лященко Павлу Володимировичу за актом приймання-передачі. Зобов`язано розпорядника майна боржника вчинити дії визначені для розпорядника майна ухвалою господарського суду від 14 грудня 2021 року у даній справі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Івківці" Миронівського інституту пшениці ім. В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2023 року у справі №927/1064/21 задоволено. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2023 року у справі №927/1064/21 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина" про відсторонення арбітражного керуючого Поди В.В. від виконання повноважень розпорядника майна боржника відмовлено.

25.09.2023 через систему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» з доданими до неї документами на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 у справі №927/1064/21, в якій просить суд скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції.

З аналізу статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Розглянувши касаційну скаргу, Суд дійшов до висновку про відмову у прийнятті касаційної скарги Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина», з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Законодавцем у ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено особливості застосування правил оскарження судових рішень, що ухвалюються місцевими та апеляційними господарськими судами в процесі провадження у справі про банкрутство.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції, чинній на момент звернення Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» з касаційною скаргою на оскаржувану постанову апеляційного суду - після набрання чинності з 15.04.2023 змін, внесених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 2971-IX від 20.03.2023) у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), ухвали попереднього засідання, ухвал за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, поданих після закінчення строку, встановленого для їх подання, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника та рішень, прийнятих за результатами розгляду заяв, поданих у межах провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню окремо, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (які відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

Предметом касаційного оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 прийнята за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2023 щодо відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень розпорядника майна боржника та призначення нового розпорядника майна боржника можливість касаційного оскарження якої не передбачена ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

За змістом частини третьої ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження процесуального документа суду апеляційної інстанції визначальним є саме судовий акт суду першої інстанції, а не результат його перегляду в апеляційному порядку, та відповідно, зміст резолютивної частини процесуального документа суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У разі прийняття до касаційного провадження касаційної скарги Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» на вказане судове рішення, суд касаційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, що в сукупності з положеннями норм статті 287 ГПК України, виключає можливість касаційного перегляду.

Законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині першій статті 293 ГПК України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки, Сільськогосподарським Товариством з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» подано касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 у справі №927/1064/21 предметом перегляду якої була ухвала Господарського суду Чернігівської області від 22.06.2023 щодо відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень розпорядника майна боржника та призначення нового розпорядника майна боржника, яка відповідно до частини третьої ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства не підлягає касаційному оскарженню, то необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

На підставі викладеного та керуючись частинами 1, 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 у справі №927/1064/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Картере В.І.