ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 916/409/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О. А. - головуючий, Баранець О. М., Вронська Г. О.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цели"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 (головуючий - Принцевська Н. М., судді Ярош А. І., Діброва Г. І.)

та ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.05.2023 (суддя - Желєзна С. П.)

у справі № 916/409/21

за позовом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Морський 1"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Цели"

про стягнення 9 462 873,90 грн

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з відпусткою судді Губенко Н. М., склад судової колегії суду касаційної інстанції змінився, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2023.

Короткий зміст позовних вимог і заяви про забезпечення позову

1. В провадженні Господарського суду Одеської області знаходиться справа № 916/409/21 за позовом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Морський 1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цели" про стягнення 9 462 873,90 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами додаткового договору № 2 від 26.05.2016, укладеного до договору будівельного підряду № БП-15 від 31.08.2015, в частині збереження відповідачем переданого для виконання підрядних робіт майна, вартість якого, за визначенням позивача, є збитками, понесеними позивачем.

3. 02.05.2023 до Господарського суду Одеської області від ОК "Житлово-будівельний кооператив "Морський 1" надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти в межах суми позовних вимог у розмірі 9 462 873,90 грн, які належать відповідачу та знаходяться на банківських рахунках та інших фінансових установах, виявлених державним та/або приватним виконавцем при виконанні судового рішення.

4. В обґрунтування поданої заяви ОК "Житлово-будівельний кооператив "Морський 1" було наголошено, що на виконання укладеного договору позивачем були передані відповідачу матеріали на виконання підрядних робіт. Проте, з 30.04.2020 ТОВ "Цели" припинило виконання робіт за договором, що стало підставою для звернення позивача до суду із даними позовними вимогами. При цьому, ТОВ "Цели", посилаючись на виконання зобов`язань за договором, було пред`явлено позовну заяву до ОК "Житлово-будівельний кооператив "Морський 1" в межах справи № 916/2581/20 про стягнення заборгованості у розмірі 1 937 637,95 грн. та розірвання договору.

5. Проте, як було наголошено ОК "ЖБК "Морський 1", судом апеляційної інстанції у межах справи № 916/2581/20 було встановлено, що належні докази виконання ТОВ "Цели" підрядних робіт відсутні, що стало підставою для відмови у задоволенні вимог в частині стягнення 1 617 858,94 грн та розірвання договору; заборгованість ОК "ЖБК "Морський 1" перед ТОВ "Цели" у розмірі 319 779,01 грн була визнана ОК "ЖБК "Морський 1" у зв`язку із підписанням акту, що стало підставою для її присудження до стягнення на користь ТОВ "Цели" згідно постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 у справі № 916/2581/20.

6. Посилаючись на викладене, а також на відсутність в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно даних про набуття відповідачем права власності на будь-яке майно, на переконання ОК "Житлово-будівельний кооператив "Морський 1" зазначило, що це свідчить про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

7. Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.05.2023, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.07.2023, заяву Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Морський 1" про забезпечення позову у справі задоволено.

8. Накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських установах або інших фінансових установах, та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Цели", які будуть виявлені державним та/або приватним виконавцем, в межах ціни позову у розмірі 9 462 873,90 грн.

9. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, вказав, що враховуючи наявність у ТОВ "Цели" можливості в будь-який момент розпорядитися грошовими коштами, які знаходяться на його рахунках, наявні підстави вважати, що відсутність у відповідача грошових коштів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

10. При цьому, суди зазначили про відсутність можливості перевірки факту набуття відповідачем права власності на нерухоме майно з моменту державної реєстрації ТОВ "Цели", з 26.02.2009 до 01.01.2013, тобто до початку функціонування Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, вжиття інших заходів забезпечення позову, наприклад, шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача за даних обставин справи не може забезпечити фактичну можливість виконання судового рішення у випадку задоволення позову. Разом з тим суди врахували, що відповідачем, протягом періоду з 01.01.2013 по 02.05.2023, не було набуто у власність жодне нерухоме майно.

11. Так, враховуючи наявність у ТОВ "Цели" можливості в будь-який момент розпорядитися грошовими коштами, які знаходяться на його рахунках, відсутність зареєстрованого нерухомого майна, на яке можна звернути стягнення в рахунок виконання судового рішення у випадку задоволення позову, суди дійшли висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заяви ОК "ЖБК "Морський 1" шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських установах, та належать відповідачу в межах ціни позову у розмірі 9 462 873,90 грн, оскільки невжиття обраних позивачем заходів може істотно утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

12. Товариства з обмеженою відповідальністю "Цели" звернулось з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 і ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.05.2023 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Морський 1" про забезпечення позову.

13. У касаційній скарзі скаржник не погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій, при цьому, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження скаржник зазначає, що господарськими судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

14. Також скаржник зазначає про неправильне врахування судами попередніх інстанцій правових висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, постановах Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 908/964/21 та від 20.07.2020 у справі № 914/2157/19.

Позиція інших учасників справи

15. Позивач не надав відзив на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

Позиція Верховного Суду

16. Перевіривши повноту встановлення судами першої і апеляційної інстанцій обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Цели" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

17. Предметом касаційного перегляду є судові рішення, винесені за результатами розгляду заяви позивача про вжиття заходів для забезпечення позову.

18. Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначені статтею 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

19. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

20. Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" Суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

21. Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

22. Відповідно до частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

23. Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

24. Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

25. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17.

26. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а також ймовірності ускладнення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

27. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення. Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

28. Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

29. Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

30. Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами щодо наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 17.09.2020 у справі № 910/72/20, від 15.01.2021 у справі № 914/1939/20, від 16.02.2021 у справі № 910/16866/20, від 15.04.2021 у справі № 910/16370/20, від 24.06.2022 у справі № 904/3783/21, від 26.09.2022 у справі № 911/3208/21.

31. При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частини третя статті 13 ГПК України).

32. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 звернула увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

33. У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами.

34. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 910/12404/21.

35. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу/ іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 910/4669/21).

36. Предметом позову Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Морський 1" є вимога майнового характеру про стягнення грошових коштів у розмірі 9 462 873,90 грн, отже виконання в майбутньому судового рішення у даній справі у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язане із предметом позову.

37. При цьому, адекватність такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

38. Слід зазначити, що за обставин звернення з позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22.

39. Крім того, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 також звернуто увагу на те, що у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

40. Судами попередніх інстанцій зазначено, що виконання в майбутньому судового рішення у справі за позовом ОК "Житлово-будівельний кооператив "Морський 1" про стягнення 9 462 873,90 грн у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язане із предметом позову. При цьому, адекватність такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

41. Судами також враховано, що відповідач не зазначив про наявність у нього на відкритих рахунках в банківських та інших фінансово-кредитних установах достатньої кількості грошових коштів, що свідчитиме про можливість реального та фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову.

42. Разом з цим, суди попередніх інстанцій зазначали, що у наданій ОК "ЖБК "Морський 1" інформаційній довідці з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 330906666 від 02.05.2023 відсутня інформація про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачем. Відтак, у разі задоволення позову та відсутності грошових коштів у відповідача, рішення суду залишиться невиконаним, адже майно, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог, у відповідача відсутнє.

43. Встановивши, що спір у справі стосується стягнення з відповідача збитків у розмірі 9 462 873,90 грн, внаслідок незбереження останнім переданого для виконання підрядних робіт майна та враховуючи відсутність у відповідача зареєстрованого нерухомого майна, на яке можна б було звернути стягнення у разі задоволення позову, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

44. При цьому колегією суддів також враховано, що суд застосував заходи забезпечення позову, врахувавши вимоги щодо співмірності таких заходів, а саме шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу, в межах ціни позову.

45. Окрім того, вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

46. Разом з цим, за встановлених у справі обставин Суд не вбачає невідповідності висновків судів попередніх інстанцій висновкам, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, постановах Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 908/964/21 та від 20.07.2020 у справі № 914/2157/19 оскільки оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову суд здійснює у кожній конкретній справі, з урахуванням поданих заявником доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову/

47. Верховний Суд зазначає, що суди попередніх інстанцій, врахувавши наведені законодавчі приписи дійшли обґрунтованого та правильного висновку про наявність підстав для задоволення заяви Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Морський 1" про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі. При цьому, колегія суддів зазначає, що доводи касаційної скарги наведених висновків не спростовують.

48. Доводи скаржника про те, що вжиття заявлених заходів забезпечення позову є втручанням в господарську діяльність відповідача та його контрагентів за іншими договорами, колегія суддів не бере до уваги, оскільки суди попередніх інстанцій установили, що вжиті заходи у наведеному випадку не обмежують права та законні інтереси відповідача та інших осіб, вони мають тимчасовий характер, а також не перешкоджають займатись господарською діяльністю.

49. За таких обставин, перевіривши застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

50. Відповідно статті 300 ГПК України до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

51. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

52. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 309 ГПК України).

53. Таким чином, перевіривши рішення судів попередніх інстанцій в межах вимог та доводів касаційної скарги, встановивши, що доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим і апеляційним господарськими судами норм матеріального і процесуального законодавства при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, Верховний Суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

Розподіл судових витрат

54. Враховуючи викладене, судовий збір за розгляд касаційної скарги на підставі статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цели" залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 і ухвалу Господарського суду Одеської області від 04.05.2023 у справі № 916/409/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді О. М. Баранець

Г. О. Вронська