ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" жовтня 2023 р. Черкаси справа №925/1379/23

Суддя Господарського суду Черкаської області Кучеренко О.І., розглянувши заяву Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (вулиця О.Дашковича, 62, місто Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 02082522) про видачу судового наказу за грошовими вимогами до Приватного акціонерного товариства «СПОРТЕК-ЧЕРКАСИ» (вулиця Академіка Корольова, 7, місто Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 01555316) про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії у сумі 153 291,95 грн,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернулося у Господарський суд Черкаської області із заявою про видачу судового наказу за вимогами до Приватного акціонерного товариства «СПОРТЕК-ЧЕРКАСИ») про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії №313 від 24.09.2007 у сумі 153 291,95 грн, з яких: 66579,23 грн основної заборгованості, 66579,23 грн пені, 17085,17 грн інфляційних збитків та 3048,32 грн річних, а також 268,40 грн судового збору.

16.10.2023 за заявою Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, Господарським судом Черкаської області було видано судовий наказ про стягнення з Приватного акціонерного товариства «СПОРТЕК-ЧЕРКАСИ» 66579,66 грн основної заборгованості за договором про постачання теплової енергії №313 від 24.09.2007 та судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 268,40 грн.

Згідно з частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Порядок та форма звернення до суду з заявою про видачу судового наказу до господарського суду визначені Господарським процесуальним кодексом України, зокрема, розділом II «Наказне провадження».

Відповідно до частин 1-3 статті 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З аналізу вказаних норм чинного законодавства, слідує, що штраф та пеня не є заборгованістю за договором, а є штрафною санкцією, яку сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого грошового зобов`язання.

Вимоги про сплату штрафу та пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань, хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов`язання боржником.

Приписами статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з умовами вказаної статті законодавець окремо зазначає, що інфляційні нарахування та 3% річних не є заборгованістю та сплачуються виключно на вимогу кредитора.

Оскільки вимоги про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, інфляційних та річних має розглядатись у позовному провадженні, з дослідженням та перевіркою судом нарахованих сум, підстав та періодів таких нарахувань, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави у видачі судового наказу в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «СПОРТЕК-ЧЕРКАСИ» пені у сумі 66579,23 грн, інфляційних збитків у сумі 17085,17 грн та річних у сумі 3048,32 грн.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення пені у розмірі 66579,23 грн.

Відповідно до частини 2 статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 152, 153, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради (вулиця О.Дашковича, 62, місто Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 02082522) у видачі судового наказу у частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «СПОРТЕК-ЧЕРКАСИ» (вулиця Академіка Корольова, 7, місто Черкаси, 18000, ідентифікаційний код 01555316) пені у сумі 66579,23 грн, інфляційних збитків у сумі 17085,17 грн та річних у сумі 3048,32 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і протягом десяти днів може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко