ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року м.Дніпро Справа № 908/1244/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.06.2023 (суддя Сушко Л.М.)

у справі № 908/1244/23

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.06.2023 у справі № 908/1244/23 відмовлено фізичній особі ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.06.2023 у справі № 908/1244/23 та прийняте нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права.

Скаржник стверджує, що суд вдався до надмірного формалізму та поза увагою залишилась наявність інших підстав для звернення до господарського суду з заявою про неплатоспроможність, зокрема, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Наголошує, що він звертався до суд з клопотанням про відкладення розгляду справи, призначеної до розгляду в судовому засіданні на 06.06.2023, а саме з метою скористатися послугами адвоката.

Апелянт зауважує, що суд не врахував, що між судовим засіданням 25.05.2023 та судовим засіданням 06.06.2023 було недостатньо часу для реагування заявника на ухвалу суду від 25.05.2023.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Запорізької області від 06.06.2023 у справі № 908/1244/23.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.08.2023 розгляд справи № 908/1244/23 призначено на 12.10.2023 о 10 год. 00 хв.

Заявник (апелянт), будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 12.10.2023 не з`явився, уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не проінформував.

Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи мають місце докази належного їх повідомлення про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами без участі скаржника (його представника).

Розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, відповідно до частини 3 статті 222 ГПК України без фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII (зі змінами, що набрав чинності 21.10.2019р.) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 9 КУзПБ).

За положеннями ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, до Господарського суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність відповідно до положень книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

В обґрунтування наявності прострочених зобов`язань перед кредиторами, Боржником надано наступні докази: копію довідки АТ Універсалбанк яка свідчить про заборгованість ОСОБА_1 станом на 21.07.2022 у розмірі 101 983,29 грн., копію рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2021. по справі №334/1940/21 роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень, копію заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2021. по справі №334/831/21 роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень, копію заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2021. по справі №334/1702/21 роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень, копію заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2018. по справі №334/7180/17 роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67085382 від 11.10.2021. щодо примусового виконання виконавчого листа №334/7180/17 від 11.10.2018. про стягнення з ОСОБА_1 6557,82 грн. на користь КП Водоканал, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68168912 від 14.01.2022. щодо примусового виконання виконавчого листа №334/831/21 від 23.12.2021. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Приватбанк 94 247,19 грн.

Згідно наданого боржником списку кредиторів, загальна сума прострочених боргів фізичної особи ОСОБА_1 становить 256 065,86 грн.

Розглянувши подану заяву та дослідивши наявні в матеріалах заяви докази, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

До таких висновків суд першої інстанції дійшов з огляду на те, що заявником не доведено наявності правових підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою (стаття 113 КУзПБ).

Згідно ч. 1 ст. 119 Кодексу у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 КУзПБ.

В ч. 1 ст. 116 КУзПБ передбачено, що заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

У свою чергу, підстави для відкриття провадження у справі передбачені ч. 2 ст. 115 Кодексу, а саме, боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: 1) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Колегія суддів зауважує, що право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх чотирьох підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.06.2022 у справі № 910/10742/21, від 17.06.2021 у справі №926/2987-б/20.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх чотирьох підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Так, системний аналіз ст. 113, ч.ч. 1, 2 ст. 116, ч. 1 ст. 119 КУзПБ дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись місцевим судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у ч. 3 ст. 116 КУзПБ переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст, зокрема:

- конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором (пункт 3);

- опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна та копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно (пункти 4, 5);

- перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором (пункт 6);

- копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати (пункт 7);

- декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства (пункт 11);

- інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу (пункт 14).

Виходячи із системного аналізу положень статей 115, 119 КУзПБ, зазначеними нормами визначено підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника-фізичної особи (ч. 2 ст. 115 КУзПБ), а за відсутності таких підстав - визначено наслідки розгляду заяви боржника та підстави для прийняття судом ухвали про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 4 ст. 119 КУзПБ).

Так, у своїй заяві ОСОБА_1 визначено правові підстави для відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, а саме: 1) розмір його прострочених зобов`язань перед кредитором (кредиторами) становить більше 30 розмірів мінімальної заробітної плати; 2) ОСОБА_1 припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Слід зауважити, що до ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства 20.03.2023. були внесені зміни, зокрема пункт 1 частини другої статті 115 (якою передбачено, що боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо розмір прострочених зобов`язань боржника перед кредитором (кредиторами) становить не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати), - виключено.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що єдиною підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, якою ОСОБА_1 обґрунтовує свою заяву є те, що ним припинено погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Як вже було зазначено, згідно наданого боржником списку кредиторів, загальна сума прострочених боргів фізичної особи ОСОБА_1 становить 256 065,86 грн.

Водночас, згідно ч. 3 ст. 115 Кодексу до складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

В ст. 77 ГПК України закріплено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, наявність підстав, передбачених статтею 115 КУзПБ для відкриття провадження у справах про неплатоспроможність боржника, має засвідчити перелік документів, наведений в частині третій статті 116 КУзПБ, що має додаватися до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст (правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 26.05.2021 у справі №916/1176/20.

В обґрунтування наявності прострочених зобов`язань перед кредиторами, Боржником надано наступні докази: копію довідки АТ Універсалбанк яка свідчить про заборгованість ОСОБА_1 станом на 21.07.2022 у розмірі 101 983,29 грн., копію рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2021. по справі №334/1940/21 роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень, копію заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2021. по справі №334/831/21 роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень, копію заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2021. по справі №334/1702/21 роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень, копію заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2018. по справі №334/7180/17 роздрукованої з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67085382 від 11.10.2021. щодо примусового виконання виконавчого листа №334/7180/17 від 11.10.2018. про стягнення з ОСОБА_1 6557,82 грн. на користь КП Водоканал, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68168912 від 14.01.2022. щодо примусового виконання виконавчого листа №334/831/21 від 23.12.2021. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Приватбанк 94 247,19 грн.

Поряд з цим, з наданих суду роздруківок з Єдиного державного реєстру судових рішень копій рішень Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2021. по справі №334/1940/21, Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.04.2021. по справі №334/831/21, Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2021. по справі №334/1702/21, Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2018. по справі №334/7180/17 не можливо ідентифікувати особу, яка є відповідачем у даних справах та з якої особи на користь позивачів були стягнуті відповідні суми.

Матеріали справи засвідчують, що господарським судом неодноразово було зобов`язано ОСОБА_1 , надати оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, чого ним зроблено не було.

Однак, зі змісту довідки АТ Універсалбанк неможливо встановити чи є зазначена заборгованість строковою (простроченою) та її склад (основний борг, неустойка, інші фінансові санкції).

Також, колегія суддів погоджується з висновком суджу першої інстанції, що додані до заяви копії постанов про відкриття виконавчого провадження не можуть вважатись належним та допустимим доказом, який підтверджує наявність у заявника вказаної суми заборгованості, зважаючи на те, що із їх змісту неможливо встановити склад зобов`язання (основний борг, неустойка, інші фінансові санкції).

У своїй заяві ОСОБА_1 , як на підставу звернення до суду із відповідною заявою зазначав про припинення погашення кредитів та здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Проте, заявником не було надано суду відповідних доказів, які у своїй сукупності дали змогу суду дійти висновку про нездійснення останнім відповідних платежів зазначеним кредиторам у встановленому розмірі та у відповідний строк, як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу.

Судом було зобов`язано ОСОБА_1 , надати докази припинення погашення кредитів та здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, чого зроблено не було.

В свою чергу, наявність відкритих виконавчих проваджень щодо заявника не є безумовним доказом припинення погашення відповідних платежів, оскільки виконавче провадження, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», - сукупність визначених систематичних дій, у тому числі державного/приватного виконавця, спрямованих на стягнення відповідної заборгованості у встановленому порядку.

Необхідно наголосити, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 115 Кодексу боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Однак, заявник не визначав п. 3 ч. 2 ст. 115 КУзПБ як правову підставу своє заяви, а також ним не надано суду відповідної постанови про відсутність у нього майна, на яке може бути звернено стягнення.

З аналогічних підстав апеляційний суд відхиляє твердження скаржника про те, що суд вдався до надмірного формалізму та поза увагою залишилась наявність інших підстав для звернення до господарського суду з заявою про неплатоспроможність, зокрема, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ, оскільки таку правову підставу в своїй заяві та її обґрунтування ОСОБА_1 не наводив.

Натомість як передбачено ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип диспозитивності у господарському процесі означає, що процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які мають можливість за допомогою господарського суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом (правові висновки Верховного Суду у постановах від 08.05.2018 у справі № 922/1249/17, від 23.04.2019 у справі № 911/1602/18 (п. 7.9).

Відтак у суду були відсутні підстави досліджувати вказані обставини, адже це порушило би принцип диспозитивності господарського процесу. Вихід суду першої інстанції за межі заявлених позивачем предмету та підстав позову, не узгоджується з принципом диспозитивності господарського судочинства та свідчить про вихід судом першої інстанції за межі позовних вимог.

До аналогічних за своїм змістом висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах від 19.07.2018 у справі № 910/17827/17, від 09.07.2019 у справі № 911/1414/18, від 16.09.2021 у справі № 922/3059/16.

Аргументи апелянта, що він звертався до суд з клопотанням про відкладення розгляду справи, призначеної до розгляду в судовому засіданні на 06.06.2023, а саме з метою скористатися послугами адвоката, спростовуються матеріалами справи (т. 1 а.с. 79).

Щодо доводів про те, що суд не врахував, що між судовим засіданням 25.05.2023 та судовим засіданням 06.06.2023 було недостатньо часу для реагування заявника на ухвалу суду від 25.05.2023, варто зазначити наступне.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.05.2023. прийнято до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 . Підготовче засідання суду призначено на 25.05.2023. Зобов`язано, зокрема надати боржника оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; оригінали для огляду та копії до матеріалів паспорту, ідентифікаційного номеру, відомості про членів сім`ї, інформацію про майно членів сім`ї, отриману з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри); інформацію про відсутність майна боржника, отриману з офіційних джерел; Декларації про майновий стан боржника складені відповідно до Приміток затверджених наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5, докази звернення до відповідних органів щодо отримання інформації про наявні рахунки боржника відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в України; інформацію про джерело надходження коштів, для погашення заборгованості перед кредиторами передбаченої планом реструктуризації боргів.

24.05.2023. від ОСОБА_1 надійшли копії паспорта, ідентифікаційного номеру, актуальна інформація про нерухомість.

Боржник своїм правом на участь у судовому розгляді справи 25.05.2023. не скористався, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Документів витребуваних ухвалою суду від 09.05.2023. надав не в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.05.2023. у зв`язку з неявкою у судове засідання боржника, неподанням витребуваних доказів, підготовче засідання у справі №908/1244/23 відкладено на 06.06.2023. Зобов`язано боржника надати: оригінали всіх документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; відомості про членів сім`ї, інформацію про майно членів сім`ї, отриману з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри); докази звернення до відповідних органів щодо отримання інформації про наявні рахунки боржника відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні, докази припинення погашення кредитів та здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; докази відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (отримані з офіційних джерел); постанови органів виконавчої служби про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Боржник вдруге своїм правом на участь у судовому розгляді справи 06.06.2023. не скористався, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Документів витребуваних ухвалою суду від 25.05.2023. не надав.

Відтак, у заявника було достатньо часу для виконання вимог Кодексу та суду, проте він ані під час звернення із відповідною заявою до суду, ані під час підготовчого засідання належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів в розумінні положень ст. 76-79 ГПК України, які б підтверджували наявність достатніх правових та фактичних підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , не надав, у зв`язку із чим, у відкритті провадження про його неплатоспроможність правомірно відмовлено.

Наряду з цим, боржнику було роз`яснено, що згідно із ч. 7 ст. 39 КУзПБ відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин, підтверджених відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, з огляду на положення ст.ст.74-80, 86 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обґрунтованих підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Порушень або неправильного застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення заяви, апеляційним судом не виявлено.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи скаржника, наведені ним в апеляційній скарзі, не спростовують мотивів та висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, у зв`язку з чим, відхиляються судом апеляційної інстанції, наслідком чого є відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 06.06.2023 у справі №908/1244/23.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі положень ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.06.2023 у справі № 908/1244/23 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.06.2023 у справі № 908/1244/23 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 18.10.2023

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко