ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 Справа № 914/40/22(914/2132/23)

Господарський суд Львівської області у складі судді Морозюка А.Я.,

за участю секретаря Гудими Р.О.

розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ГІППО, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит, с. Волиця Яворівського району Львівської області

про: стягнення 353 278 грн. 67 коп.

у межах справи №914/40/22

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Фінгарант, м. Київ

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит (81324, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд.1, ідентифікаційний код 31524633)

Представники:

від позивача: Сибаль А.М. - в.о. керівника

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Історія розгляду справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю ГІППО звернулось до Господарського суду Львівської області, у межах справи №914/40/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит, з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит про стягнення заборгованості у розмірі 353 278 грн. 67 коп.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, при розподілі позовної заяви визначено єдиний унікальний номер судової справи 914/40/22(914/2132/23), головуючим суддею визначено суддю Морозюка А.Я., в провадженні якого перебуває справа №914/40/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит.

Ухвалою суду від 10.08.2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; розгляд справи призначено на 07.09.2023; встановлено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

Ухвалою суду від 07.09.2023, враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача, розгляд справи відкладено на 10.10.2023 р.

В судовому засіданні 10.10.2023 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи. Також представник позивача в порядку ч.8 ст.129 ГПК України заявив про намір подати докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу у 5-денний строк після ухвалення рішення та звернутися із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Поштове відправлення (ухвала суду від 10.08.2023 р. про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду на 07.09.2023), яке згідно списку №423 від 15.08.2023 листів рекомендованих Господарського суду Львівської області, 14.08.2023 надіслане на адресу відповідача (81324, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд.1, яка відповідає адресі як місцезнаходження юридичної особи, згідно даних з ЄДРЮО,ФОП та ГФ, отриманих судом на офіційному сайті Міністерства юстиції України 10.08.2023), на дату судового засідання 07.09.2023 р. на адресу суду не повернулось. Водночас за результатами відстеження поштового відправлення за трек-номером 922 на офіційному сайті ПАТ Укрпошта з`ясовано, що поштове відправлення 22.08.2023 не вручене під час доставки. Також за результатами відстеження поштового відправлення за трек-номером 570 судом встановлено, що поштове відправлення (ухвала суду від 07.09.2023 р. про відкладення розгляду справи на 10.10.2023), яке 14.09.2023 надіслано на адресу відповідача, 19.09.2023 вручено: за довіреністю (витяги з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" та списки згрупованих поштових відправлень, долучено до матеріалів справи).

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, врахувавши, що сторонам у справі були створені необхідні можливості для подання доказів та пояснень на підтвердження своїх вимог та заперечень, дійшов висновку про прийняття рішення у справі.

Позиція позивача.

Позовна заява обґрунтована тим, що між ТзОВ "ГІППО" та ТОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ" було укладено договір про відступлення права вимоги від 15.12.2020 р., за яким відповідач, як Новий кредитор, набув права вимоги до боржника - ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ" на суму 201 353 278,67 грн., а саме: по договору № 080119-01/4г поворотної фінансової допомоги від 08 січня 2019 року на суму 199 837 834,58 грн. та по договору № 010719-16/4г поворотної фінансової допомоги від 01 липня 2019 року на суму 1 515 444,09 грн., укладених між ТзОВ "ГІППО" та ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ". Однак відповідачем в порушення вимог п. 7 договору відступлення не здійснено ні в день укладення договору (15.12.2020р.), ні пізніше оплати за придбане право вимоги у розмірі 201 353 278,67 грн.

Також позивач зазначив, що зміст сформульованого в п.6 договору відступлення зобов`язання ТзОВ "ГІППО" перед ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ" за договором № 191218-01/4Г від 19.12.2018р. не відповідає його дійсному змісту, оскільки насправді, зобов`язання ТзОВ "ГІППО" перед ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ" в розмірі 240 150 000,00 грн. за згаданим договором є не грошовими, а майновими здійснити поставку попередньо оплаченого ТОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА ФАВОРИТ" товару, тому такі вимоги не є зустрічними однорідними, а відтак не можуть бути припинені шляхом зарахування в порядку ч.1 ст. 601 ЦК України, як це визначено п. 7 договору відступлення.

Відтак, позивач стверджує, що у ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ" існує прострочене грошове зобов`язання в сумі 201 353 278,67 грн. перед ТзОВ "ГІППО" із оплати придбаного права вимоги згідно договору про відступлення права вимоги від 15.12.2020р., однак у зв`язку із відсутністю у ТзОВ "ГІППО" необхідних коштів для сплати судового збору позовна заява ним подається про стягнення частини заборгованості в сумі 353 278,67 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач явку повноважного представника в жодне із судових засідань не забезпечив та не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, строк на подання відзиву в даній справі сплив.

Позиція суду щодо підсудності даного спору господарському суду.

Правовою підставою для розгляду вказаного спору в межах справи №914/40/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит є положення ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Так, ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.01.2022 р. (суддя Морозюк А.Я.) відкрито провадження у справі №914/40/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит, яку постановою Західного апеляційного господарського суду від 25.05.2022 р. скасовано, та прийнято нове рішення - відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит.

Проте, в подальшому постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.10.2022 постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.05.2022 по справі №914/40/22 скасовано. Справу № 914/40/22 направлено на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду (станом на даний час апеляційне провадження не завершено).

Таким чином, ухвала Господарського суду Львівської області від 25.01.2022 р., якою відкрито провадження у справі №914/40/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит, на даний час є чинною.

Згідно із ч. 1 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно абз. 4 ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Відтак, позов Товариства з обмеженою відповідальністю ГІППО до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит про стягнення заборгованості у розмірі 353 278 грн. 67 коп., що виникла на за договором про відступлення права вимоги від 15.12.2020, підлягає розгляду Господарським судом Львівської області в межах справи №914/40/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит за правилами спрощеного позовного провадження.

Приймаючи рішення у даній справі, суд встановив наступні обставини та виходив з наступних мотивів.

Як встановлено судом та підтверджуються матеріалами справи, 15.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю ГІППО (Первісним кредитором) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит(Новим кредитором) укладено договір про відступлення права вимоги.

Пунктом 1 договору відступлення передбачено, що Первісний кредитор (позивач) відступає, а Новий кредитор (відповідач) набуває права вимоги виконання зобов`язань від боржника: - по договору № 080119-01/4г поворотної фінансової допомоги від 08 січня 2019 року, укладеного між Первісним кредитором та Боржником - ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ", на суму 199 837 834,58 грн.; - по договору № 010719-16/4г поворотної фінансової допомоги від 01 липня 2019 року, укладеного між Первісним кредитором та Боржником - ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ", на суму 1 515 444,09 грн.

Пунктами 2, 3 договору відступлення визначено, що за даним договором Новий кредитор набуває права вимагати від Боржника - ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ" належного виконання зобов`язань щодо повернення фінансової допомоги на загальну суму 201 353 278,67 грн. В момент підписання договору строк виконання за правами вимоги є таким, що настав.

Пунктом 7 договору відступлення сторони погодили, що за права вимоги Новий кредитор зобов`язаний здійснити оплату у розмірі 201 353 278,67 грн. в день укладення договору.

До матеріалів справи додано ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.08.2022 р., винесену у справі № 903/717/20 про банкрутство ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ", якою визнано грошові вимоги ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ" до ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ" на загальну суму 201 353 278,67 грн., що виникли на підставі договору про відступлення права вимоги від 15.12.2020 р., за яким ТзОВ ГІППО(первісний кредитор) відступило ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ" (новому кредитору) права вимоги до боржника, що виникли за договором № 080119-01/4г поворотної фінансової допомоги від 08 січня 2019 року на суму 199 837 834,58 грн. та за договором № 010719-16/4г поворотної фінансової допомоги від 01 липня 2019 року на суму 1 515 444,09 грн., укладеними між ТзОВ ГІППО та ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ"(ухвала набрала законної сили).

Згідно із ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, питання про наявність зобов`язань ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ" перед ТОВ "ГІППО" по договору № 080119-01/4г поворотної фінансової допомоги від 08 січня 2019 року та по договору № 010719-16/4г поворотної фінансової допомоги від 01 липня 2019 року на загальну суму 201 353 278,67 грн., а також факт відступлення даних вимог на користь ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ" в розмірі 201 353 278,67 грн., досліджувалось Господарським судом міста Києва при розгляді кредиторської вимоги ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ", заявленої у справі № 903/717/20 про банкрутство ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ", за результатами розгляду якої суд виніс ухвалу від 01.08.2022 про визнання ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ" кредитором ТзОВ "ПАККО ХОЛДИНГ" на суму 201 353 278,67 грн.

Як вже вище зазначено, пунктом 7 договору відступлення права вимоги сторони погодили, що за права вимоги Новий кредитор - ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ" зобов`язаний здійснити оплату у розмірі 201 353 278,67 грн. в день укладення договору.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували виконання відповідачем (ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ") умов п. 7 договору відступлення в частині проведеної оплати за відступлені права вимоги на суму 201 353 278,67 грн. Наявність заборгованості перед позивачем в розмірі 201 353 278,67 грн. відповідачем не спростована.

Щодо пункту 7 договору відступлення права вимоги (яким визначено, що у випадку нездійснення оплати у визначений термін, сторони погодили застосування статті 601 ЦК України, а положення даного пункту прирівнюється до акту взаємозаліку зустрічних однорідних вимог щодо зобов`язань з оплати за даним договором та зобов`язань, викладених в п.6 даного договору, за результатами якого зобов`язання з оплати вартості прав вимоги сторони вважатимуть виконаними. Підписання даного договору сторони автоматично надають заяви на такий взаємозалік), слід зазначити наступне.

Пунктом 6 договору відступлення Первісний кредитор підтвердив, що на момент укладення даного договору має зобов`язання перед Новим кредитором в розмірі 240 150 000,00 грн. згідно Договору № 191218-01/4Г від 19.12.2018р., строк оплати є таким, що настав.

Однак, до матеріалів справи додано ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.01.2023, винесену за результатами попереднього засідання у справі № 910/467/22 про банкрутство ТзОВ ГІППО, якою визнано кредиторські вимоги ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ" до ТзОВ ГІППО в розмірі 240 154 962,00 грн., з яких: 4 962,00 грн. судового збору та 240 150 000,00 грн., що виникли за договором №191218-01/4Г від 19.12.2018, укладеним між ТзОВ ГІППО, як постачальником, та ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ", як покупцем (ухвала набрала законної сили).

Згідно із ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ"(відповідач у даній справі позовного провадження) заявляючи у справі № 910/467/22 про банкрутство ТзОВ ГІППО кредиторську вимогу до боржника (ТзОВ ГІППО - позивача у даній справі позовного провадження) на загальну суму 272 696 931,86 грн. (з яких: 240 150 000,00 грн. основного боргу та 32 541 969,86 грн. пеня), яка грунтується на договорі №191218-01/4Г від 19.12.2018, не виявив бажання застосувати пункти 6 та 7 договору про відступлення права вимоги для зарахування зустрічних однорідних вимог. Так само ТзОВ ГІППО (позивач у даній справі позовного провадження) розглядаючи кредиторську вимогу ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ" визнав її на суму основного боргу в розмірі 240 150 000,00 грн., тобто також не ініціював зарахування зустрічних однорідних вимог.

З наведеного слідує, що сторони договору відступлення права вимоги від 15.12.2020 не застосували ст. 601 ЦК України та не здійснили зарахування зустрічних однорідних вимог у спосіб передбачений п. 7 договору відступлення права вимоги.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано, що у ТзОВ "ТОРГОВА МЕРЕЖА "ФАВОРИТ" перед ТзОВ "ГІППО" існує прострочене грошове зобов`язання в сумі 201 353 278,67 грн. із оплати придбаного права вимоги згідно договору про відступлення права вимоги від 15.12.2020р.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено ч. 1, 3 та 4 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості, що виникла за договором відступлення права вимоги в розмірі 201 353 278,67 грн., і ця сума боргу відповідачем не спростована, виходячи із закріпленого в ГПК України принципу диспозитивності господарського судочинства, зокрема, з того що відповідно до ч.2 ст.14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, суд дійшов висновку позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача 353 278 грн. 67 коп. заборгованості, що виникла за згаданим договором відступлення права вимоги.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке:

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір покладається у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Судовий збір за подання позову до суду, сплачений згідно платіжної інструкції 0.0..1 від 11.07.2023 в розмірі 4 239 грн. 34 коп. (з врахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), та зарахований до спеціального фонду державного бюджету України, згідно виписки суду від 13.07.2023, покладається на відповідача.

Також представником позивача в судовому засіданні 10.10.2023 в порядку ч.8 ст.129 ГПК України заявлено про намір подати докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката у 5-денний строк після ухвалення рішення та звернутися із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-241, 327 ГПК України, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Фаворит (81324, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Волиця, вул. Елеваторна, буд.1, ідентифікаційний код 31524633) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 19/3, корп. 2, каб. 33, ідентифікаційний код 32650231) 353 278 грн. 67 коп. основної заборгованості та 4 239 грн. 34 коп. судового збору.

3. Наказ, відповідно до ст. 327 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://lv.arbitr.gov.ua /sud5015/.

Повне рішення складено 16.10.2023.

Суддя Морозюк А.Я.