ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.10.2023 Справа № 905/608/23

Суддя - Говорун О.В.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги".

Відповідач - Державна установа "Маріупольський слідчий ізолятор".

Про стягнення 98311,02 грн.

Справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державної установи "Маріупольський слідчий ізолятор" (далі - відповідач) про стягнення 98311,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №3312 від 27.01.2022 в частині здійснення своєчасної оплати за поставлену електричну енергію, у зв`язку з чим просить стягнути заборгованість, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідно до ухвали суду від 24.05.2023, розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Ухвала суду від 24.05.2023 була направлена на електронну пошту відповідача, яка зазначена ним в договорі №3312/14-К від 27.01.2022 про постачання (закупівлю) електричної енергії.

Також, враховуючи що місцезнаходженням відповідача, яким є м.Маріуполь, Донецька область, про відкриття провадження у справі та про розгляд справи відповідача було повідомлено шляхом розміщення відповідних оголошень на веб-сайті суду.

Відповідачу запропоновано подати відзив протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

27.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (далі постачальник) та Державною установою «Маріупольський слідчий ізолятор» (далі споживач) укладено договір №3312/14-К постачання (закупівлю) електричної енергії (далі - договір), згідно з п.1.1. якого, за цим договором постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (а.с.36-40).

Відповідно до п.1.2 додаткової угоди №2 від 22.02.2022 до договору, вартість електричної енергії за цим договором визначається з урахуванням суми очікуваної вартості обсягів постачання електричної енергії протягом періоду, вказаного у п.3.1 цього договору становить 285335,33 грн (а.с.41).

Оплата рахунку та акту прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) постачальника за цим договором, здійснюється споживачем у строк, визначений в рахунку та акті прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії), який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем, або в строк визначений в комерційній пропозиції, прийнятій споживачем (п.1.3 додаткової угоди №2 від 22.02.2022).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2022, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, а в частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором та відповідно до ч.3 ст.631 ЦКУ розповсюджується на відносини, що виникли між сторонами з 01.01.2022 (п.1.4 додаткової угоди №2 від 22.02.2022).

На виконання умов договору від 27.01.2022, позивачем відповідачу була поставлена електрична енергія та виставлені рахунки на оплату за спожиту електричну енергію, а саме, №3312 за січень 2022 року на суму 60585,05 грн, № 3312 за лютий 2022 року на суму 16477,94 грн. Також позивачем були складені відповідні акти приймання-передачі електричної енергії за січень 2022 року на суму 60585,05 грн, за лютий 2022 року на суму 16477,94 грн (а.с.8-9).

29.03.2023 АТ ДТЕК Донецькі Електромережі повідомило про фактичний обсяг споживання електричної енергії відповідачем за січень 2022 року та лютий 2022 року по точках комерційного обліку відповідача (а.с.15-17).

Зазначені рахунки на оплату та акти приймання-передачі направлені позивачем на електронну адресу відповідача (а.с.7).

19.03.2023 позивач направив відповідачу претензію №24/3835, в якій зазначив, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за договором на загальну суму 77062,99 грн, яку просить сплатити протягом 7 днів з дня отримання претензії (а.с.11-12).

Відповідь на вказану вимогу надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується з ч.1 ст.526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В порушення вказаних вище вимог законодавства та договору, відповідач взяті зобов`язання щодо здійснення своєчасної оплати за поставлену позивачем електричну енергію не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 77062,99 грн.

Станом на час прийняття рішення судом у справі, доказів на підтвердження виконання відповідачем зобов`язання за договором від 27.01.2022 щодо оплати за поставлену позивачем електричну енергію до суду надано не було, а отже вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 77062,99 грн підлягає задоволенню повністю.

Також, позивач, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, просив стягнути 3% річних в розмірі 2945,35 грн та інфляційні втрати в сумі 18302,68 грн.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.4.2 комерційної пропозиції, оплата за спожиту електричну енергію має бути здійснена споживачем у строк не більше 20 робочих днів після закінчення розрахункового періоду.

Виходячи з викладеного, перевіривши розрахунок 3% річних, суд зазначає, що право на стягнення 3% річних на заборгованість яка виникла внаслідок споживання відповідачем електричної енергії в січні 2022 року у позивача виникає з 01.03.2022, а на заборгованість яка виникла внаслідок споживання відповідачем електричної енергії в лютому 2022 року з 29.03.2022. Позивачем нараховуються 3% річних до 31.05.2023.

Здійснивши самостійно розрахунок 3 % річних, суд задовольняє вказану вимогу частково, на суму 2856,69 грн.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги розрахунок позивача, суд стягує інфляційні втрати на заборгованість яка виникла внаслідок споживання відповідачем електричної енергії в січні 2022 року за період з березня 2022 по травень 2023 року, а заборгованість яка виникла внаслідок споживання відповідачем електричної енергії в лютому 2022 року з квітня 2022 року по березень 2023 року.

Здійснивши самостійно розрахунок інфляційних втрат, суд задовольняє вказану вимогу повністю, на суму 18302,68 грн.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати, за приписами статті 129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державної установи "Маріупольський слідчий ізолятор" (87527, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Каменська, б.52, ідентифікаційний код юридичної особи - 08563228) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (49044, м.Дніпро, вул.Массаковського Володимира, 7, ідентифікаційний код юридичної особи - 42086719) заборгованість у розмірі 77062 (сімдесят сім тисяч шістдесят дві) грн 99 коп., 3 % річних у розмірі 2856 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят шість) грн 69 коп., інфляційні втрати у розмірі 18302 (вісімнадцять тисяч триста дві) грн 68 коп. та витрати з оплати судового збору у розмірі 2145 (дві тисячі сто сорок п`ять) грн 26 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Говорун