РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.10.2023Справа № 910/3649/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., при секретарі судового засідання Котиші П.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват Тім" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конектіс ЛТД" про розірвання договору та стягнення 1 265 678,96 грн., за участю представників позивача - Мігашка В.Є., відповідача - Шпакович О.В., Даниленка В.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про розірвання договору поставки № 2312-22 від 23.12.2022 року та про стягнення з відповідача 1 085 000 грн. попередньої оплати, 56 267,12 грн. неустойки в розмірі облікової ставки НБУ та 4 726,44 грн. 3% річних за договору поставки № 2312-22 від 23.12.2022 року на підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 546, 547, 551, 610, 611, 612, 626, 627, 628, 629, 631, 651, 655, 662, 663, 692, 712 ЦК України та ст. ст. 188, 193, 213, 216, 230, 265 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання ухвали.

15.03.2023 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року відкрито провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.04.2023 року.

У підготовчому засіданні 19.04.2023 року оголошено перерву на 03.05.2023 року.

03.05.2023 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив, у задоволенні позову відмовити.

У підготовчому засіданні 03.05.2023 року оголошено перерву на 24.05.2023 року.

09.05.2023 року позивач подав відповідь на відзив, в якому заперечував проти доводів відповідача, позов підтримав повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 07.06.2023 року.

У підготовчому засіданні 07.06.2023 року оголошено перерву на 21.06.2023 року.

21.06.2023 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив розірвати договір поставки №2312-22 від 23.12.2022 укладений між ТОВ "Приват Тім" та ТОВ "Конектіс ЛТД" та стягнути з ТОВ "Конектіс ЛТД" на користь ТОВ "Приват Тім" 1 085 000 грн. 00 коп. попередньої оплати, 166 678 грн. 01 коп. неустойки та 14000 грн. 95 коп. 3% річних, яка прийнята судом до розгляду.

У підготовчих засіданнях 21.06.2023 року та 05.07.2023 року оголошено перерву на 05.07.2023 року та на 02.08.2023 року відповідно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.09.2023 року.

06.09.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву на 18.09.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 розгляд справи по суті відкладено на 04.10.2023 року.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Приват Тім» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Конектіс ЛТД» укладено Договір поставки №2312-22 від 23 грудня 2022 року, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання щодо поставки Генератора електричного у кількості та строки, які передбачені Специфікацією №1, яка є невід`ємною частиною Договору поставки, а позивач зобов`язувався прийняти Товар та провести розрахунок за нього.

У відповідності до Специфікації №1, відповідач повинен здійснити поставку Товару, а саме: Генератор електричний Teksan TJ225R, загальною вартістю 1550000.00 грн.

Відповідно до Специфікації №1 до Договору поставки визначено умови оплати, а саме: попередня оплата в розмірі 70% від вартості Товару протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку на оплату. Залишок у розмірі 30% від вартості Товару оплачується за фактом відвантаження Товару зі складу відповідача, на поточний рахунок відповідача на підставі виставленого рахунку.

Строк поставки, що був визначений Сторонами у Специфікації складає 14 (чотирнадцять) робочих днів з моменту отримання попередньої оплати за Договором у розмірі 70% від вартості партії товару.

Пунктом 3.3. Договору поставки - сторонами визначено умови оплати: - попередня оплата в розмірі 70% (сімдесят) від вартості Товару протягом 3 (трьох) банківських днів з дня виставлення рахунку па оплату; залишок у розмірі 30% (тридцять) оплачується за фактом відвантаження Товару зі складу відповідача. За бажанням позивача, відповідач зобов`язується виконати доставку до складу Позивача за окрему плату на підставі виставленого рахунку.

26 грудня 2022 року позивачем здійснено передоплату у розмірі 70% від вартості Товару, що визначений у Специфікації №1, що підтверджується: платіжним дорученням №1 від 26.12.2022, платіжним дорученням №2 від 26.12.2022, платіжним дорученням №3 від 26.12.2022 на загальну суму 1085000,00 грн.

Відповідно до пункту 4.3. Договору поставки - якість Товару, що поставляється, повинна відповідати показниками сертифікату якості виробника.

Пунктом 5.2. Договору Поставки визначено, що відповідач повинен оформити всі необхідні товаросупроводжувальні документи на відвантажений Товар та передати їх представнику Покупця, а саме: - рахунок-фактуру; - видаткову накладну; - паспорт виробу; - та надати гарантію на поставлений Товар 1 рік або 1000 мотогодин роботи поставленого Товару.

20 січня 2023 року представники відповідача прибули на територію позивача з метою відвантаження товару за погодженою сторонами адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 71, літ. С.

Однак, під час спроби відвантаження Товару виявилось, що Товар містить недоліки, а саме: у представників відповідача (інженер ТОВ «Копектіс ЛТД» Шлапак С.І.) відсутні визначений договором перелік документів на Товар; товар був пошкоджений; відповідачем не дотримано вимоги щодо пакування Товару; на Товарі відсутнє будь-яке маркування, а також за відсутності документів, в сукупності унеможливило встановлення марки та моделі Товару тощо.

Представниками позивача складено відповідний акт №1 від 20.01.2023 року, в якому було зафіксовано недоліки Товару та відсутність супроводжуючих документів на товар. Представнику відповідача вручено примірник акту.

Додатково примірник Акту разом з додатками направлено 20.01.2023 р. па електронну пошту Відповідача, яка була зазначена в Договорі

Представник компанії, що здійснював перевезення Товару відмовився від фіксації та проставлення будь-яких відміток про факт недостачі документів на Товар та про факт пошкодження Товару. Про факт відмови від підписання Акту та проставлення будь-яких відміток представником перевізника складено відповідний Акт від 20.01.2023 року.

27 січня 2023 року на адресу відповідача направлено претензію з метою досудового врегулювання спору. В претензії викладено зміст порушення умов Договору та заявлено вимогу щодо повернення оплаченої позивачем попередньої оплати у розмірі 1 085 000,00 грн. Факт відправлення претензії підтверджується поштовою накладною №282 від 27.01.2023 року та описом вкладенні в цінний лист.

Доказів повернення 1 085 000,00 грн. попередньої оплати відповідачем суду не надано.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання здійснивши попередню оплату, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання з передачі належної якості товару у власність позивача або повернення попередньої оплати у розмірі 1 085 000,00 грн.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги про стягнення 1 085 000,00 грн. суми попередньої оплати є обґрунтованими та позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 7.2. Договору поставки визначено, що за порушення строків поставки Товару за цим Договором, відповідач сплачує позивачеві па його вимогу неустойку в розмірі облікової ставки НБУ від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення.

Відтак, у зв`язку порушенням відповідачем строків поставки товару за договором позивачем на підставі п. 7.2 договору нараховано неустойку у розмірі 166 678,01 грн.

Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Також позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 14000,95 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

За змістом статей 509, 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11.04.2018р. у справі № 758/1303/15-ц (провадження №14-68цс18), від 16.05.2018р. у справі №686/21962/15-ц (провадження №14-16цс18).

Верховний Суд в постанові від 18.10.2018р. у справі №910/11965/16 вказав: "Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц, у постановах Верховного Суду від 31.01.2018 у справі №910/8399/17, від 03.09.2018у справі №910/5811/16.

Таким чином, будь-яке зобов`язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим (зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 №6-113цс14)".

Аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2018р. у справі №910/12382/17).

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договору, здійснення позивачем на виконання його умов перерахування коштів відповідачу в якості попередньої оплати товару, отримання цих коштів та неповернення відповідачем попередньої оплати, суд дійшов до висновку про правомірність нарахування позивачем 3% річних.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 14000,95 грн. підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який здійснено у відповідності до умов договору та вимог закону.

Щодо позовних вимог про розірвання укладеного між сторонами договору.

У відповідності з приписами ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок розірвання договору.

Підстави для зміни або розірвання договору, визначені статтею 651 ЦК України і за загальним правилом, викладеним в частині 1 цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, за частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зміна умов договору (чи його розірвання) в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 611 ЦК України, тобто способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося.

Іншими підставами для зміни або розірвання договору в судовому порядку (крім істотного його порушення) відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України є випадки, встановлені законом або договором, і настання таких випадків зумовлює право сторони ініціювати в судовому порядку питання зміни чи припинення відповідних договірних правовідносин.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац 2 частини 2 статті 651 ЦК України).

З аналізу статті 651 ЦК України вбачається, що йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати зміни договору на підставі частини 2 статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення між шкодою та тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Наведений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 р. у справі № 910/3568/18, від 17.04.2019 р. у справі № 910/6381/18 та від 14.08.2019 р. у справі № 910/8819/18.

В контексті наведеного господарський суд вважає за необхідне зазначити, що договір поставки товару передбачає, що з моменту його отримання покупцем до останнього переходить право власності на відповідний товар, що надає йому право використовувати його у будь-який не заборонений законом спосіб.

Позивачем доведено наявність істотної зміни обставин, унаслідок тривалого прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару належної якості разом з товаросупроводжувальними документами за договором та наявність умов, указаних у ч. 2 ст. 652 ЦК України, а тому позовні вимоги про розірвання укладеного між сторонами договору поставки №2312-22 від 23.12.2022 ґрунтуються на чинному законодавстві України і підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Судом дана належна оцінку відзиву відповідача на позовну заяву, водночас доводи відповідача не спростовують висновків суду.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Також, позивач просив суд покласти на відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 84 000,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (з ч. 8 ст. 129 ГПК України).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: ордер АО №1083556 договір про надання професійної правничої допомоги №02/01-03/23 від 01.03.2023, Додаткову угоду № 1 від 01.03.2023, Додаткову угоду № 2 від 05.07.2023, акт здачі приймання наданих послуг № 01/210623 на суму 72 000, 00 грн. акт здачі приймання наданих послуг №02/060923 на суму 12 000,00 грн.

Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір поставки №2312-22 від 23.12.2022 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Приват Тім" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Конектіс ЛТД".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Конектіс ЛТД" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 5, код 41179587) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват Тім" (01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63, оф. 1, код 44463931) 1 085 000 (один мільйон вісімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп. попередньої оплати, 166 678 (сто шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят вісім) грн. 01 коп. неустойки, 14000 (чотирнадцять тисяч) грн. 95 коп. 3% річних, 21 669 (двадцять одну тисячу шістсот шістдесят дев`ять) грн. 19 коп. судового збору та 84000 (вісімдесят чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено 16.10.2023р.

Суддя С.О. Чебикіна