ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"16" жовтня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3512/23

Господарський Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу №916/3512/23 за позовом Одеського квартирно-експлутаційного управління (65058, м.Одеса, вул. Армійська, 18, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Груп" (65005, м.Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 51, ) про стягнення заборгованості у розмірі 72242,51грн,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальних дій суду:

Позивач у позові в обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно ст.ст. 8, 13 ЗУ «Про оборону України», ст.ст. 1, 3, 12, 15 ЗУ «Про Збройні Сили України» Одеське квартирно-експлуатаційне управління є військовою державною структурою (установою), призначеною для квартирно-експлуатаційного забезпечення діяльності військових формувань Збройних Сил України. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» майно, матеріальні та грошові засоби ЗС України є державною власністю, згідно ст. 19 Закону України «Про Збройні Сили України» фінансування ЗС України здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Наказом Міністерства оборони України від 03.07.2013р. №448 «Про затвердження Положення про організацію квартирно-експлуатаційного забезпечення Збройних Сил України» та Положенням про Одеське квартирно-експлуатаційне управління до повноважень Одеського КЕУ віднесено організаці. забезпечення та оплата за комунальні послуги та енергоносії.

04.12.2018 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса та ТОВ «Меркурій-Груп» був укладений договір №62 про відшкодування витрат на надання комунальних послуг. Директивою №Д-7/ДСК від 04.04.2023 найменування юридичної особи Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса змінено на Одеське квартирно-експлуатаційне управління. Так, позивач згідно договору забезпечує надання послуг відповідачу електричної енергії в будівлі. Позивач зазначає, що ним обов`язки за договором надання послуг виконувались належним чином, проте, відповідач свої зобов`язання за договором щодо здійснення оплати за спожиті послуги за період з березня 2021 по серпень 2022 не виконував, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 30 168, 51 грн.

Відповідач правом на подання заперечення щодо розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін, відзиву на позов не скористався. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, суд враховує, що ухвалу суду від 18.08.2023 було надіслано за адресою реєстрації відповідача, але вручено не було та 24.08.2023 повернуто до суду з поміткою відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». За таких обставин 30.08.2023 для відповідача судом зроблено публікацію на сайті суду із інформацією щодо розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 18.08.2023 відкрито провадження у справі №916/3512/23, постановлено розглядати справу №916/3512/23 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

04.12.2018 між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса () правонаступником якого згідно директиви №Д-7/ДСК від 04.04.2023 є Одеське квартирно-експлуатаційне управління (далі-сторона1) та ТОВ «Меркурій-Груп» (далі-сторона2) було укладено договір №62, за умовами якого сторона 1 забезпечує надання послуг стороні 2 електричної енергії в будівлі, а сторона 2 в свою чергу забезпечує своєчасне відшкодування витрат стороні 1 за надані комунальні послуги (електропостачання) згідно щомісячних показників електричного лічильника. Показники електричного лічильника - 68955, ел. лічильник СО-736706 №008854605 (п.1.1., 1.1.1. договору).

Згідно п.п. 2.1., 2.1.1., 2.1.2., 2.2., 2.2.1., 2.2.2., 2.2.6., 2.2.7. договору №62 від 04.12.2018 сторона 1 зобов`язується надати стороні 2 комунальні послуги (електрична енергія) за діючими розцінками і тарифами згідно Постанов НКРЕ. Своєчасно надавати стороні 2 відповідні рахунки про відшкодування витрат за надану електричну енергію та технологічних витрат, згідно фактично використаних послуг. Сторона 2 зобов`язується надавати щомісячно стороні 1 (29 (30) числа кожного місяця довідку про фактично спожиту електроенергію. Отримувати з 5 по 15 числа кожного місяця рахунки на оплату спожитої електричної енергії, згідно показів лічильника та здійснювати їх оплату не пізніше 10 банківських днів з дня отримання рахунків. Своєчасно відшкодувати стороні 1 витрати за надану електричну енергію та технологічні витрати, згідно затверджених тарифів АТ «Одесаобленерго» кожен місяць. При не своєчасному внесенні плати за отримані комунальні послуги (електроенергію) сплачувати пеню в розмірі облікової ставки НБУ, що діє на день сплати.

Пунктами 6.1., 6.4. договору №62 від 04.12.2018 встановлено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання, послуги надаються згідно ст. 631 ЦК України з моменту підписання і діє до моменту заключення договору з АТ «ОДЕСАОБЛЕНЕРГО» в частині надання послуг, але не більше ніж до 31.12.2018, а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Договір у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, вважається продовженим на той самий термін і на тих умовах, які були передбачені цим договором.

Позивачем до суду подано рахунки на оплату ТОВ «Меркурій-Груп» спожитої електроенергії за договором №62 від 04.12.2018, а саме: №1529 від 05.04.2021 за березень 2021 року в сумі 2274,17грн; №1530 від 07.07.2021 за квітень-червень 2021 року в сумі 9270,58грн; №1531 від 09.08.2021 за липень 2021 року в сумі 5668,43грн; №1532 від 03.09.2021 за серпень 2021 року в сумі 5991,86грн; №1532 від 01.10.2021 за вересень 2021 року в сумі 4155,82грн; №2082 від 05.11.2021 за жовтень 2021 року в сумі 2466,90грн; №2234 від 10.12.2021 за листопад 2021 року в сумі 3630,14грн; №28 від 04.01.2022 за грудень 2021 року в сумі 2352,46грн; №167 від 09.02.2022 за січень 2022 року в сумі 2055,76грн; №423 від 07.03.2022 за лютий 2022 року в сумі 2225,30грн; №489 від 05.04.2022 за березень 2022 року в сумі 782,72грн; №633 від 03.05.2022 за квітень 2022 року в сумі 2274,17грн; №770 від 06.06.2022 за травень 2022 року в сумі 1150,70грн; №908 від 01.07.2022 за червень 2022 року в сумі 1491,05грн; №1038 від 03.08.2022 за липень 2022 року в сумі 1377,60грн; №1163 від 06.09.2022 за серпень 2022 року в сумі 1550,47грн.

В матеріалах справи також наявний розрахунок заборгованості ТОВ "Меркурій-Груп" за договором №62 від 04.12.2018 за період з березня 2021 по серпень 2022 в сумі 30168,51грн.

18.01.2023 за вх.№165 позивачам направлено на адресу відповідача претензію з повідомленням про заборгованість за спожиту електроенергію згідно договору №62 від 04.12.2018, що станом на 18.01.2023 складає 30168,51грн з проханням сплатити дану заборгованість (докази відправки даної претензії до суду подані), відповідь на яку матеріали справи не містять.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши правові позиції позивача, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст.626, ст.627, п.1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, в матеріалах справи наявні наступні докази, зокрема, договір №62 від 04.12.2018, рахунки на оплату ТОВ «Меркурій-Груп» спожитої електроенергії: №1529 від 05.04.2021, №1530 від 07.07.2021, №1531 від 09.08.2021, №1532 від 03.09.2021, №1532 від 01.10.2021, №2082 від 05.11.2021, №2234 від 10.12.2021, №28 від 04.01.2022, №167 від 09.02.2022, №423 від 07.03.2022, №489 від 05.04.2022, №633 від 03.05.2022, №770 від 06.06.2022, №908 від 01.07.2022, №1038 від 03.08.2022, №1163 від 06.09.2022, претензія №30 від 18.01.2023.

Так, з наявних доказів у справі неможливо встановити про фактичне отримання відповідачем вищевказаних рахунків на оплату спожитої електроенергії, оскільки позивачем не подано до суду докази відправки зазначених рахунків. Однак, судом встановлено, що згідно п. 2.2.6. договору №62 від 04.12.2018 відповідач зобов`язаний своєчасно кожен місяць відшкодовувати позивачу витрати за надану електричну енергію та технологічні витрати, згідно затверджених тарифів АТ «Одесаобленерго» розмір яких знаходиться в загальнодоступному інформаційному просторі. Відповідно до п. 2.1.2. договору №62 від 04.12.2018 відповідач зобов`язаний надавати щомісячно позивачу (29 (30) числа кожного місяця довідку про фактично спожиту електроенергію за ел. лічильником СО-736706 №008854605. Пунктом 1.1. договору визначено, що ел. лічильник СО-736706 №008854605 перебуває у розпорядженні відповідача. За таких обставин, так як формуванню рахунків позивачем передує надання саме відповідачем інформації по показанням лічильників, які останній самостійно знімає, то суд доходить висновків про обізнаність ТОВ із показниками та вартістю спожитої ним електричної енергії та мав здійснювати їх оплату. Враховуючи викладене, відповідачем не було виконано у повному обсязі грошових зобов`язань за договором №62 від 04.12.2018 за період з березня 2021 по серпень 2022 року в сумі 30168,51грн, яка і підлягає судом стягненню в повній мірі.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасним проведенням відповідачем оплати заборгованості, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 27916,33грн за період з 20.04.2021 по 10.08.2023, три проценти річних в сумі 2136грн за період з 20.04.2021 по 10.08.2023, інфляційні втрати в сумі 12021,67грн за період з 20.04.2021 по 10.08.2023.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, суд встановив, що Одеське КЕУ невірно встановив період та суму розрахунку. Положеннями ч. 6 ст. 232 ГК України визначено, що період часу, за який нараховується пеня не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано.

У зв`язку з чим, судом здійснено нарахування пені в період 6 місяців з моменту виникнення зобов`язань з 20.04.2021 по 20.10.2022 року в такому вигляді:

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
20.04.2021 - 21.07.2021: 2 274,17x2x7,50:365) x 93 днів (прострочення) : 1009386,92 грн
22.07.2021 - 22.07.2021: 11 544,75x2x7,50:365) x 1 днів (прострочення) : 100 14,74 грн
23.07.2021 - 23.08.2021: 11 544,75x2x8,00:365) x 32 днів (прострочення) : 100 32161,94 грн
24.08.2021 - 09.09.2021: 17 213,05x2x8,00:365 x 17 днів (прострочення) : 100 17128,27 грн
10.09.2021 - 17.09.2021: 17213,05x2x8,50:365 x 8 днів (прострочення) : 100 864,14 грн
18.09.2021 - 15.10.2021: 23204,91x2x8,50:365x28днів (прострочення) : 100 28302,26 грн
16.10.2021 - 20.10.2021: 27360,73x2x8,50:365) x 4 днів (прострочення) : 100 450,97 грн

За розрахунком суду загальний розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача становить 799,24грн.

Також, позивач у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем вартості наданих послуг нарахував до стягнення з останнього три проценти річних в сумі 2136грн за період з 20.04.2021 по 10.08.2023, інфляційні втрати в сумі 12021,67грн за період з 20.04.2021 по 10.08.2023.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В поданих до суду позивачем розрахунках трьох процентів річних та втрат від інфляції, останній зазначає, що за жовтень 2021 року (кінцева дата оплати рахунку за договором 19.11.2021) відповідачу нараховано 2466,90грн за спожиту електричну енергію, при цьому позивач вказує, що відповідачем фактично сплачено 10466,90грн, а заборгованість складає нуль гривень. У зв`язку з чим, суд невзмозі встановити точну дату проведеного платежу фактичної заборгованість відповідача після 19.11.2021 та відповідно визначити чіткі періоди існування відповідних сум заборгованості з врахуванням оплаченої суми. Тому, судом проведений наступні розрахунки трьох процентів річних та втрат від інфляції у період з 20.04.2021 по 19.11.2021.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 20/04/2021 до 19/11/2021 2 274,17 x 3 % x 214 : 365 : 10021440,00 грн.
з 22/07/2021 до 19/11/2021 11 544,75 x 3 % x 121 : 365 : 100121114,81 грн.
з 24/08/2021 до 19/11/2021 17 213,05 x 3 % x 88 : 365 : 10088124,50 грн.
з 18/09/2021 до 19/11/2021 23 204,91 x 3 % x 63 : 365 : 10063120,16 грн.
з 16/10/2021 до 19/11/2021 27 360,73 x 3 % x 35 : 365 : 1003578,71 грн.
Всього три проценти річних складає: 478,18грн.

Судом також здійснено обрахунок індексу інфляції у наступному вигляді.

У період з 20.04.2021 до 19.11.2021 (2 274,17 x 1.04369595 - 2 274,17) інфляційні втрати складають 99,37 грн.

У період з 22.07.2021 до 19.11.2021 (11 544,75 x 1.02721831 - 11 544,75) інфляційні втрати складають 314,23 грн.

У період з 24.08.2021 до 19.11.2021 (17 213,05 x 1.02927686 - 17 213,05) інфляційні втрати складають 503,94 грн.

У період з 18.09.2021 до 19.11.2021 (23 204,91 x 1.01707200 - 23 204,91) інфляційні втрати складають 396,15 грн.

У період з з 16.10.2021 до 19.11.2021 (27 360,73 x 1.00800000 - 27 360,73) інфляційні втрати складають 218,89 грн.

Так, всього інфляційні втрати становлять 1532,58грн, які і підлягають судом стягненню з відповідача за загальний період з 20.04.2021 по 19.11.2021.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1, п. 3 ч.4 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 2684грн, які підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача у розмірі 1225,24грн, внаслідок часткового задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Одеського квартирно-експлутаційного управління (65058, м.Одеса, вул. Армійська, 18, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Груп" (65005, м.Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 51, ) про стягнення заборгованості у розмірі 72242,51грн.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій-Груп" (65005, м.Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 51, ) на користь Одеського квартирно-експлутаційного управління (65058, м.Одеса, вул. Армійська, 18, ) 30168 (тридцять тисяч сто шістдесят вісім) грн 51 коп основної заборгованості, 799 (сімсот дев`яносто дев`ять) грн 24 коп. пені, 1532 (одну тисячу п`ятсот тридцять дві) грн 58 коп. інфляційних втрат, 478 (чотириста сімдесят вісім) грн 18 коп. три проценти річних, 1225 (одну тисячу двісті двадцять п`ять) грн 24 коп. судового збору.

3. Відмовити Одеському квартирно-експлутаційному управлінню (65058, м.Одеса, вул. Армійська, 18, ) у задоволенні решти частини заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2023 р.

Суддя І.А. Малярчук