СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

20 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 905/903/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді - доповідача Терещенко О.І.

розглянувши апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Білозерська Гаврихіва В.В. (вх. №2166Д/1-18)

на рішення господарського суду Донецької області від 19.09.2023 року у справі №905/903/23, ухвалене в приміщенні господарського суду Донецької області (суддя Макарова Ю.В.), повний текст якого складено 19.09.2023 року

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі Регіональної філія Придніпровська залізниця, м. Дніпро

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Білозерська, м.Добропілля, м.Білозерське, Донецька область

про стягнення штрафу у розмірі 512820,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.09.2023 року у справі № 905/903/23 позовні вимоги Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі Регіональної філія Придніпровська залізниця, м. Дніпро до Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Білозерська, м.Добропілля, м.Білозерське, Донецька область про стягнення штрафу у розмірі 512820,00грн. задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Білозерська на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця штраф за невірно зазначену в накладній масу вантажу у розмірі 512820,00грн., а також судовий збір у розмірі 7692,30грн.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Білозерська Гаврихів В.В. з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 19.09.2023 року у справі та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково; зменшити суму штрафу.

Одночасно апелянт, посилаючись на положення ст. 256 ГПК України, просить поновити строк на подання апеляційної скарги; зупинити дію рішення господарського суду Донецької області від 19.09.2023 року у справі № 905/903/23, оскільки повний текст оскаржуваного рішення апелянт не отримував, а про його існування дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2023 року, суддею доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Гребенюк Н.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За вимогами п. 3 ст. 131-2 Конституції України, яка набрала чинності з 30.09.2016 року, відповідно до Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 п. 16-1 розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

29.12.2019 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення від 18.12.2019 року №390-ІХ.

Відповідно до ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Частиною 1 ст. 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, з аналізу вказаних положень чинного законодавства слідує можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як в порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи. У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

При цьому, підписання та/або подання апеляційної скарги є процесуальною формою реалізації повноважень з представництва.

В ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 року у справі №922/751/20 вказано на те, що для визнання юридичної особи такою, що діє у порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 року у справі №303/4297/20 зазначено, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва (пункт 18 ухвали).

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень (пункт 25 ухвали).

Таким чином, представництво інтересів апелянта у справі може здійснювати адвокат як представник або керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

Так, апеляційну скаргу підписав Гаврихів В.В., як представник Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Білозерська, який діє на підставі довіреності від 01.12.2022 року №14-ШБ/Д.

Разом з цим, до апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 56 ГПК України, апелянтом не додано статуту, положення чи трудового договору (контракту).

А отже, документів на підтвердження повноважень у Гаврихіва В.В. діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), тобто без окремого доручення, матеріали апеляційної скарги не містять.

Крім того, надана апелянтом довіреність та матеріали апеляційної скарги також не містять інформації з Єдиного реєстру адвокатів України про те, що Гаврихів В.В. має статус адвоката.

Отже, подана апелянтом, в підтвердження своїх повноважень, копія довіреності без надання документів, що підтверджують наявність у підписанта апеляційної скарги статусу адвоката, або статуту, положення, трудового договору (контракту), посадової інструкції, у яких визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва) не може підтверджувати у нього відповідних повноважень у суді.

Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалах: від 13.03.2023 року у справі № 910/5851/22, від 19.06.2023 року у справі № 910/2722/22.

Таким чином, представник Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Білозерська Гаврихів В.В. до апеляційної скарги не додав, як того вимагають положення ст. 56 ГПК України, документи, якими було б підтверджено його повноваження на самопредставництво юридичної особи, а саме: статуту, положення чи трудового договору (контракту), за наявності.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Статтею 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, апелянтом не було виконано вимог ст. 258 ГПК України, що відповідно до ст. 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням апелянту строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 174, 234, п. 2 ч.3 ст. ст. 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Білозерська Гаврихіва В.В. на рішення господарського суду Донецької області від 19.09.2023 року у справі №905/903/23 залишити без руху.

2. Представнику Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Білозерська Гаврихіву В.В. усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю Шахта Білозерська Гаврихіву В.В., що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та https://eag.court.gov.ua/sud4875/.

Суддя О.І. Терещенко