ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
УХВАЛА

02 жовтня 2023 року Справа № 915/1277/13

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.,

при секретарі Дюльгер І.М.

за відсутності представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 915/1277/13 про банкрутство Публічного акціонерного товариства Конвеєрмаш (), у якій:

кредитори:

1) Державна податкова інспекція в Інгульському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (54028, м. Миколаїв, вул. В. Чорновола, 1/1).

2) Відкрите акціонерне товариство Південний гірничо-збагачувальний комбінат (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг).

3) Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020).

4) Товариство з обмеженою відповідальністю Конвеєрмаш Миколаїв (54028, м. Миколаїв, вул. Енгельса, буд. 49/4; вул. Садова, 3 В, м. Миколаїв, 54001).

5) Товариство з обмеженою відповідальністю Агротера (54003, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 155, кв. 3; вул. Адміральська, 17, кв. 1, м. Миколаїв, 54001).

6) Дочірнє підприємство Ливарний завод ТДВ Первомайськдизельмаш (55213, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Гагаріна, 17).

7) Публічне акціонерне товариство Банк Форум (01601, м. Київ, бул. Верховної Ради, 7).

8) Товариство з обмеженою відповідальністю Карніка (52005, Дніпропетовська область, смт. Ювілейне, вул. Теплична, 32, кв. 43; поштова адреса: 49083, м. Дніпро, вул. Дарницька, 9-А).

9) Товариство з обмеженою відповідальністю Завод Литкузмаш (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 15; фактична адреса: 69032, м. Запоріжжя, вул. Кияшко, 16-А; адреса ліквідатора: 69032, м. Запоріжжя, а/с 5909).

10) Товариство з обмеженою відповідальністю Адалід-Гран (69114, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 34).

11) Товариство з обмеженою відповідальністю ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА (вул. Олексія Терьохіна, 8А, офіс 111, м. Київ, 04080)

банкрут: Публічне акціонерне товариство Конвеєрмаш (54028, м. Миколаїв, вул. Енгельса, буд. 49).

ліквідатор: арбітражний керуючий Козлов Вячеслав Олександрович (вул. Садова, буд. 1, оф. 207, м. Миколаїв, 54001)

встановив:

На розгляд суду у дане судове засідання у т.ч. призначено звіт ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш арбітражного керуючого Козлова В.О. (вих. № 02-01/2798 від 23.07.2021) про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

23.07.2021 до суду від ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш - арбітражного керуючого Козлова В.О. (вих. № 02-01/2798 від 23.07.2021) надійшов звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, у якому ліквідатор просить суд:

"1. Затвердити звіт ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

2. Затвердити основну грошову винагороду ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш Козлова В.О. за період з 11.05.2016 по 28.02.2021 в сумі 508374,81 грн. та затвердити витрати ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш Козлова В.О. за період з 11.05.2016 по 28.02.2021 в сумі 57126,15 грн.".

Розгляд вказаного звіту призначено судом на 07.09.2021 та запропоновано сторонам у разі наявності заперечень, заяв чи клопотань надати їх суду завчасно до судового засідання.

Ухвалою від 07.09.2021, занесеною до протоколу судового засідання, судове засідання з розгляду в т.ч. й звіту ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш арбітражного керуючого Козлова В.О. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат відкладено на 27.10.2021.

27.10.2021 за клопотанням ліквідатора розгляд справи було відкладено з урахуванням ухвали від 22.11.2021 на 27.01.2022.

Напередодні судового засідання - 26.01.2022 через систему «Електронний суд» до суду від кредитора-12 ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА надійшли заперечення щодо звіту арбітражного керуючого Козлова В.О. За твердженням кредитора арбітражним керуючим Козловим В.О. не дотримано вимог Закону про банкрутство, а в подальшому Кодексу України з процедур банкрутства, а саме неправильно розрахував розмір винагороди, не довів понесення витрат, не сформував комітет кредиторів, не звітував перед комітетом кредиторів, складений ним реєстр вимог кредиторів банкрута має недоліки й взагалі арбітражний керуючий пропустив строк позовної давності щодо подання звіту на затвердження суду, заявивши відповідну заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Ухвалою суду від 27.01.2022 у зв`язку із надходженням заперечень на необхідністю надати сторонам у справі можливості ознайомитися з цими запереченнями та надати свої пояснення щодо них суд відклав розгляд справи. Також суд запропонував учасникам у справі надати суду письмові пояснення стосовно призначених до розгляду заяв, клопотань, звітів а також щодо поданих ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА заперечень.

У подальшому розгляд справи не відбувався у зв`язку із введенням на території України воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України та зміною територіальної підсудності судових справ Господарського суду Миколаївської області за розпорядженням Голови Верховного Суду "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (господарські суди Миколаївської, Сумської та Чернігівської областей) від 22.03.2022 № 12/0/9-22.

Після відновлення територіальної підсудності судових справ Господарського суду Миколаївської області" розгляд даної справи у т.ч. й звіту арбітражного керуючого Козлова В.О. ухвалою від 07.04.2023 було призначено на 13.06.2023.

Арбітражному керуючому Кучаку Ю.Ф. запропоновано завчасно до судового засідання надати суду письмові пояснення заперечень ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА на звіт ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш арбітражного керуючого Козлова В.О. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат та заяви ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА про застосування наслідків спливу позовної давності щодо вимог арбітражного керуючого Козлова В.О. про затвердження основної грошової винагороди ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш.

На виконання указаної ухвали арбітражний керуючий Козлов В.О. 17.04.2023 подав до суду пояснення на заперечення ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА щодо ліквідзвіту за пояснення щодо заяви про застосування наслідків спливу позовної давності.

24.04.2023 ліквідатор подав до суду письмові пояснення на заперечення ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА на звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

Ухвалою від 13.06.2023, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання ліквідатора та відкладено розгляд справи на 02.10.2023.

Зазначені ухвали були доставлені зареєстрованим учасникам в ЄСІТС до Електронних кабінетів, на поштові та електронні адреси.

Крім цього, зазначену ухвалу, як і всі попередні процесуальні документи, відповідно до Закону України Про доступ до судових рішень опубліковано у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України Про доступ до судових рішень кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Усі процесуальні документи у даній справі були оприлюднені на офіційному вебпорталі судової влади України. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України.

Таким чином, сторони не були позбавлені можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалами Господарського суду Миколаївської області та визначеними у них датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво їх інтересів в судових засіданнях.

Від ліквідатора до суду 29.09.2023 надійшло клопотання про розгляд поданого ним звіту щодо винагороди та витрат без його участі.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно приписів ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Участь представників сторін у судовому засіданні, призначеному на 29.08.2023 не визнавалась господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути звіт ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш арбітражного керуючого Козлова В.О. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат суду не повідомлялося.

Таким чином, на думку суду в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд звіт ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш арбітражного керуючого Козлова В.О. (вих. № 02-01/2798 від 23.07.2021) про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, не дивлячись на відсутність представників учасників провадження у справі про банкрутство, яких слід вважати повідомленим про судове засідання належним чином. Відсутність представників учасників у справі у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

02.10.2023 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали

Дослідивши матеріали справи щодо звіту ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш арбітражного керуючого Козлова В.О. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, суд приходить до такого.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 11.09.2013 відкрито ліквідаційну процедуру ПАТ Конвеєрмаш, ліквідатором призначено Сірошенка О.Ф., який виконував повноваження голови ліквідаційної комісії.

Постановою ОАГС від 12.11.2013 (залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.02.2014) за результатами розгляду апеляційної скарги арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., постанову господарського суду Миколаївської області від 11.09.2013 у справі № 915/1277/13 в частині призначення ліквідатором ПАТ Конвеєрмаш Сірошенко О.Ф. скасовано, ліквідатором ПАТ Конвеєрмаш призначено арбітражного керуючого Кучак Юрія Федоровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 149 від 18.02.2013).

Ухвалою суду від 15.03.2016 арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича звільнено від виконання обов`язків ліквідатора ПАТ «Конвеєрмаш», новим ліквідатором призначено арбітражного керуючого Козлова В`ячеслава Олександровича.

23.07.2021 до суду від ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш - арбітражного керуючого Козлова В.О. (вих. № 02-01/2798 від 23.07.2021) надійшов звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, у якому ліквідатор просить суд:

"1. Затвердити звіт ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

2. Затвердити основну грошову винагороду ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш Козлова В.О. за період з 11.05.2016 по 28.02.2021 в сумі 508374,81 грн. та затвердити витрати ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш Козлова В.О. за період з 11.05.2016 по 28.02.2021 в сумі 57126,15 грн.".

З 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі Кодекс).

З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Наразі розгляд справи здійснюється відповідно до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Разом з тим, питання оплати праці ліквідатора до 21.10.2019 регулювалося приписами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а з 21.10.2019 нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно ч. 1 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Стаття 115 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом кореспондується зі ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який діяв на дату призначення, та Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошовому винагороду.

Положення частин першої, четвертої, сьомої статті 43 Конституції України визначають, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч. 3 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Зважаючи на відсутність відомостей про розмір заробітної плати керівника боржника арбітражний керуючий нарахував винагороду з розрахунку двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, тобто майже в мінімальному розмірі.

За період виконання повноважень до 21.10.2019 арбітражним керуючим нараховано винагороду у розмірі 269394,51 грн.

Так, відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік, мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становила 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2017 рік, мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня - 3200 гривень.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік, мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становила 3723 гривні.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік, мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становила 4173 гривні.

Перевіривши наданий арбітражним керуючим розрахунок грошової винагороди суд встановив, що його виконано арифметично правильно.

Після набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутства (21.10.2019) питання оплати праці ліквідатора регулюється приписами ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Положеннями КУзПБ визначено, що ліквідатор здійснює відповідні повноваження у справі про банкрутство на платній основі.

Так, згідно з пунктом 3 частини першої статті 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 цього Кодексу передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Частиною 2 ст. 30 КУзПБ встановлено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

За період виконання повноважень з 21.10.2019 по 28.02.2021 арбітражним керуючим нараховано винагороду у розмірі 269394,51 грн. з розрахунку двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік, мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становила 4173 гривні.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік, мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становила 4723 гривні, з 1 вересня - 5000 гривень.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становила 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень.

Перевіривши розрахунок основної грошової винагороди, суд вважає його правильним і таким, що відповідає приписам Кодексу України з процедур банкрутства

Твердження ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА щодо неправильності нарахування винагороди за неповні місяці, є хибним. Законодавство про банкрутство не визначає робочого графіку арбітражного керуючого, при цьому обрахуванню підлягає період виконання обов`язків повністю.

Також кредитор зазначає, що арбітражним керуючим не дотримано вимоги п. 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» та ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, а саме не сформовано комітет кредиторів. Однак, указане також спростовується тим, що рішенням зборів кредиторів, оформленого протоколом від 27.10.2022 вирішено в результаті розгляду першого питання порядку денного: створити комітет кредиторів, до якого, до речі, ввійшов кредитор - ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА.

Додатково слід зауважити, що ліквідаційна процедура ПАТ «Конвеєрмаш» була відкрита за заявою власника у порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка не передбачає створення комітету кредиторів.

Посилання ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА на те, що затвердження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат неможливе без встановлення повноти дій ліквідатора у відповідній процедурі, не приймаються судом до уваги з огляду на те, що повнота дій ліквідатора перевіряється при затвердженні звіту ліквідатора за наслідками процедури ліквідації, про що наразі не йдеться. Так, КУзПБ передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

Разом з тим принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора встановлює критерій обґрунтованості сумнівів щодо повноти дій ліквідатора, з урахуванням чого покладає на кредитора або іншу особу, яка оспорює дотримання цього принципу, обов`язок обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси (подібні за змістом висновки сформовані у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 904/4863/13, від 28.11.2019 у справі № 904/6144/16, від 10.12.2020 у справі № 916/95/18).

В той же час, заявником не надано жодного доводу та доказу, який би вказував та підтверджував, що ліквідатором не вчинено дій, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

У даному випадку суд вважає доречним зазначити, що під час ліквідаційної процедури ліквідатором вживалися наступні заходи:

- звертався з запитами до органів державної влади, підприємств, організацій, установ з метою встановлення інформації щодо фінансового становища банкрута та знаходження всіх можливих активів банкрута з метою включення їх до ліквідаційної маси;

- проведено аналiз фiнансово - господарської дiяльностi банкрута;

- організував збереження, інвентаризацію та оцінку наявного у банкрута майна;

- проведено iнвентаризацiю основних засобiв, нематерiальних активiв, товарно - матерiальних цiнностей, грошових коштiв i документів та розрахунків банкрута за результатом якої виявлено нерухоме майно, яке згодом було реалізоване;

- передано до архівної установи документiв з кадрових питань (особового складу);

- вживав заходів щодо скасування реєстрації випуску акцiй банкрута;

- скликалися засідання зборів та комітету кредиторів;

- реалізував за погодженням з комітетом кредиторів виявлене майна, розподілив кошти;

- вчинялися дії щодо виконання рішень зборів та комітету кредиторів та ін.

Щодо схвалення звіту арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат комітетом кредиторів, суд зазначає наступне.

Згідно наданого суду Протоколу зборів кредиторів ПАТ «Конвеєрмаш» від 19.03.2021 яким схвалено звіт про нарахування та сплату грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого Козлова В.О. за виконання повноважень ліквідатора у справі №915/1277/13.

Таким чином заперечення ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА в цій частині також спростовуються матеріалами справи.

Твердження ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА щодо неналежного ведення реєстру вимог кредиторів також суд відхиляє, оскільки жодного конкретного недоліку заявник не вказав.

Згідно з ч. 3 ст. 98 Закону про банкрутство під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Також суд зауважує, що протягом виконання арбітражним керуючим Козловим В.О. повноважень ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш господарським судом не було відсторонено арбітражного керуючого від виконання повноважень за клопотанням інших учасників провадження у справі або за власною ініціативою через неналежне виконання обов`язків..

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що арбітражний керуючий вживав дії на виконання повноважень ліквідатора банкрута, а твердження ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи.

Щодо здійснених витрат у сумі 57126,15 грн. суд зазначає таке.

Згідно звіту арбітражного керуючого Козлова В.О. за період виконання ним повноважень у справі № 915/1277/13 про банкрутство ПАТ «Конвеєрмаш» (з 11.05.2016 по 28.02.2021) понесено витрати у сумі 57126,15 грн., складовими яких є:

1) поштові витрати - 1 049,65 грн. (не погашені)

2) оплата витрат на отримання витягів - 169,00 грн.(не погашені)

3) оплата послуг нотаріуса - 200,00 грн. (погашені).

4) витрати на формування та зберігання документів - 55 707,50 грн. (погашені).

Не погашеними залишилися витрати ліквідатора у сумі 1218,65 грн.

На підтвердження понесених ліквідатором витрат на формування та передання документів до архівної установи надано договір про надання послуг від 03.11.2016, укладений між ПАТ «Конвеєрмаш» та ТОВ «Оціночна компанія «Аспект» та акт прийому-передачі наданих послуг від 08.02.2017, укладений між ПАТ «Конвеєрмаш» та ТОВ «Оціночна компанія «Аспект на виконання договору про надання послуг від 28.10.2016. Однак у акті прийому-передачі від 08.02.2017 зазначено, що він укладений на виконання договору про надання послуг від 28.10.2016. Ліквідатор указав, що указана неточність є опискою, а тому на підтвердження реальності надання послуг за договором від 3.11.2016 ліквідатор звернувся з листом від 30.01.2022 № 02-01/2856 до ТОВ «Оціночна компанія «Аспект», яким просив підтвердити отримання коштів за договором від 03.11.2016 та підтвердити, що в акті прийому-передачі наданих послуг від 08.02.2017 р. зроблено описку щодо дати договору на виконання якого укладено акт прийому-передачі. Також ліквідатор просив повідомити інформацію про те, що ТОВ «Оціночна компанія» «Аспект» може здійснювати діяльність пов?язаною з формуванням та передачею документів на зберігання до архівної установи.

Листом від 06.02.2022 ТОВ «Оціночна компанія» «Аспект» підтвердила сплату ліквідатором 45000,00 грн. за договором про надання послуг від 03.11.2016. Щодо наявності у ТОВ «Оціночна компанія» «Аспект» права надавати відповідні послуги товариство повідомило, що відповідно ст. 3 Цивільного кодексу України однією із засад цивільного законодавства є свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Також, кредитор зазначає, що у ліквідатора ПАТ «Конвеєрмаш» була відсутня необхідність у наданні ТОВ «Оціночна компанія «Аспекг» послуг щодо формуванню та переданню документів до архівної установи. Проте, ліквідатор зазначив, що попереднім ліквідатором жодних документів, які підтверджували передання ним документів до архівної установи не передавалося.

09.02.2017 ліквідатором ПАТ «Конвермаш» укладено з Архівним відділом Миколаївської міської ради договір № 16, відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов?язок по прийому документів з кадрових питань (особового складу).

28.02.2017 р. між ліквідатором ПАТ «Конвеєрмаш» та Архівним відділом Миколаївської міської ради укладено акт приймання-передания документів № 13 та ліквідатором проведено оплату за договором в сумі 10 707,50 грн. (копія платіжного доручення додана до пояснень ліквідатора).

Кредитором зазначено, що арбітражним керуючим не долучено доказів, які підтверджують коли та за рахунок яких коштів були погашені витрати ліквідатора в сумі 55 907,50 грн.

За матеріалами справи та твердженнями ліквідатора указані витрати були погашенні за рахунок коштів, які надійшли від продажу незаставного майна ПАТ «Конвеєрамаш».

Кредитор зазначає, що ліквідатором не надано доказів проведення ліквідатором розрахунків за договором про надання послуг від 03.11.2016 та договором від 09.02.2017. На підтвердження реальності понесення цих витрат ліквідатором долучено до пояснень на заперечення кредиторів платіжну доручення № 1 від 08.11.2016 (20000,00 грн), № 1 від 15.02.2017 (25000,00 грн.) та № 2 від 15.02.2017 (10707,50 грн.).

Також, проведення розрахунків за договором підтверджує ТОВ «Оціночна компанія «Аспект» у листі від 06.02.2022.

Докази понесених поштових витрат, витрат на отримання витягів, оплату послуг нотаріуса та послуг за договорами про надання послуг були надіслані ліквідатором кредиторам разом з запитом з проектом рішень із запропонованих питань зборів комітету кредиторів № 02-01/2981 від 21.02.2023.

Таким чином, понесенні ліквідатором ПАТ «Конвеєрмаш» витрати за період з 11.05.2016 по 28.02.2021 в сумі 55707,50 грн. є обґрунтованими та підтверджуються належними та допустимими доказами.

Протоколом зборів кредиторів ПАТ «Конвеєрмаш» від 19.03.2021 схвалено звіт про нарахування та сплату грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого Козлова В.О. за виконання повноважень ліквідатора у справі No 915/1277/13 про банкрутство ПАТ «Конвеермаш», схвалено грошову винагороду арбітражного керуючого Козлова В.О. за виконання повноважень ліквідатора у справі Мо 915/1277/13 за період з 11.05.2016 по 28.02.2021 в сумі 508374,81 грн. та схвалено витрати за період з 11.05.2016 по 28.02.2021 в сумі 57266,00 грн. Основну винагороду арбітражного керуючого та витрати вирішено сплатити за рахунок коштів, одержаних боржником юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Суд зауважує, що протягом виконання арбітражним керуючим Козловим В.О. повноважень ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш господарським судом не було відсторонено арбітражного керуючого від виконання повноважень за клопотанням інших учасників провадження у справі або за власною ініціативою через неналежне виконання обов`язків..

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про те, що арбітражний керуючий вживав дії на виконання повноважень ліквідатора банкрута, а твердження ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА, викладені у запереченнях не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи.

Стосовно заяви ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА про застосування наслідків спливу позовної давності суд зазначає наступне.

За змістом заяви (суть якої зводиться до переліку термінології) заявник стверджує, що право вимоги основної грошової винагороди, фактично, виникло у арбітражного керуючого з 31.05.2016, а отже відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України захистити своє порушене право арбітражний керуючий мав протягом трьох років, а тому просить застосувати до вимог арбітражного керуючого Козлова В.О. про затвердження основної винагороди ліквідатора ПАТ «Конвеєрмаш» наслідки спливу позовної давності та відмовити в частині задоволення вимог про затвердження основної винагороди ліквідатора ПАТ «Конвеєрмаш» за період з 11.05.2016 по 22.07.2018 року

на суму 149 117, 33 грн.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти.

Ні Закон про банкрутство (положення якого втратили чинність), ні чинний Кодекс України з процедур банкрутства не встановлюють спеціальних норм про позовну давність (у тому числі стосовно строку звернення до суду арбітражного керуючого із заявою щодо винагороди та витрат у межах відкритого провадження у справі).

Системний аналіз положень КУзПБ дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людині основоположних свобод від 4 листопада 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. ЄСПЛ зауважує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли б бути ущемлені у разі, якщо було б передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, пункт 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, пункт 51)», йдеться у постанові.

Також у постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16 (12-143гс18) сказано, що позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними: «Однак застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог»

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА помилково застосувало приписи ст. 256-257 Цивільного кодексу України до відносин щодо грошової винагороди арбітражного керуючого, оскільки позовна давність застосовується у відносинах з порушенням права сторони. У даному випадку право вимоги основної грошової винагороди арбітражного керуючого аж ніяк не кореспондується з необхідністю пред`явлення суду відповідної заяви.

Більше того, нормами законодавства про банкрутство визначено, що Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду при завершенні відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Тобто, дані правовідносини не обмежені строками позовної давності.

З урахуванням наведеного суд відмовляє у задоволенні заяви ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА про застосування наслідків спливу позовної давності.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Судом були досліджені всі документи, надані сторонами по справі, та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не беруться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

За встановлених вище фактичних обставин, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, поданий ліквідатором ПАТ Конвеєрмаш арбітражним керуючим Козловим В.О. звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат є обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам законодавства про банкрутство, а тому підлягає затвердженню судом.

Керуючись ст. 115 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 30, 18, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Затвердити звіт ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш арбітражного керуючого Козлова В.О. (вих. № 02-01/2798 від 23.07.2021) про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

2. Затвердити основну грошову основну винагороду ліквідатора ПАТ Конвеєрмаш арбітражного керуючого Козлова В.О. за період виконання повноважень ліквідатора з 11.05.2016 по 28.02.2021 р. в сумі 508374,81 грн. та затвердити витрати ліквідатора за той же період у сумі 57126,15 грн.

3. Відмовити у задоволенні заяви ТОВ ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА про застосування наслідків спливу позовної давності.

4. Копію ухвали надіслати учасникам у справі про банкрутство, зазначеним у вступній частині ухвали, Південному міжрегіональному управлінню міністерства юстиції у Миколаївській області (ел.пошта: ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.10.2023.

Суддя Т.М. Давченко