ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/831/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянув матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 , с. Барвінок Ужгородського району Закарпатської області

до відповідача Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», м. Ужгород Закарпатської області

за участю:

третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , с. Підгорб Ужгородського району Закарпатської області

третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , с. Білки Хустського району Закарпатської області

третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 , с. Люта Ужгородського району Закарпатської області

третьої особи 4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , с. Великий Раковець Хустського району Закарпатської області

третьої особи 5, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_6 , с. Барвінок Ужгородського району Закарпатської області

третьої особи 6, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Політичної партії "За майбутнє", м. Київ

третьої особи 7, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_7 , м. Мукачево Закарпатської області

третьої особи 8, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_8 , м. Ужгород

третьої особи 9, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_9 , м. Мукачево Закарпатської області

про визнання недійсним рішення загальних зборів Закарпатської обласної організації політичної партії "За майбутнє", оформлені протоколом від 25.10.2022 року з моменту їх прийняття

За участю представників:

позивача - Маркусь М.І., адвокат, ордер серії АО №1039882 від 01.09.2022;

відповідача - не з`явився;

третіх осіб - не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , с. Барвінок Ужгородського району Закарпатської області звернувся до суду з позовом до Закарпатської обласної організації політичної партії "За майбутнє", м. Ужгород Закарпатської області про визнання недійсним рішення загальних зборів Закарпатської обласної організації політичної партії "За майбутнє", оформлені протоколом від 25.10.2022 року з моменту їх прийняття.

Звертаючись до суду із позовом у даній справі, позивач разом із позовною заявою подав також заяву про вжиття заходів забезпечення позову, якою просив заборонити суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо 3акарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», в тому числі, але не виключно, заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну найменування, місцезнаходження, про зміну органів управління, про зміну керівника або відомостей про керівника до набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

Відповідно до ухвали Господарського суду Закарпатської області від 10.11.2022 судом частково задоволено означену заяву позивача та заборонено суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора: вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо 3акарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» на виконання рішення загальних зборів Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», оформлене протоколом від 25.10.2022 року, в тому числі, але не виключно заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну найменування, місцезнаходження, про зміну органів управління, про зміну керівника або відомостей про керівника до набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, виявлених судом.

З огляду на усунення позивачем недоліків позовної заяви у встановленому порядку та строк, ухвалою від 05 грудня 2022 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучив до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,Політичну партію «За майбутнє», встановив учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначив на 21.12.2023 підготовче засідання.

Ухвалою від 27.01.2023 суд з метою належного виконання завдань підготовчого провадження продовжив строк підготовчого провадження на тридцять календарних днів.

Крім того, ухвалою суду від 24.03.2023 до участі в справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та витребувано у Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (адреса: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76000) копію реєстраційної справи Закарпатської обласної організації політичної партії "За майбутнє" (), яку надати суду в паперовій формі.

В ході підготовчого провадження у справі суд неодноразово відповідно до ухвал від 15.02.2023, 24.03.2023, 26.04.2023 в порядку ч. 4 ст. 74 ГПК України витребовував від відповідача - реєстр осіб присутніх на XXIV загальних зборах Закарпатської обласної організації політичної партії "За майбутнє" 25.10.2022; підстави включення осіб зазначених у реєстрі осіб присутніх на XXIV загальних зборах Закарпатської обласної організації політичної партії "За майбутнє" 25.10.2022 до складу учасників Закарпатської обласної організації політичної партії "За майбутнє".

Підготовче засідання неодноразово відкладалося, востаннє на 20.09.2023 у зв`язку з неявкою відповідача, третіх осіб, відсутність належних доказів повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, через сповіщення системою цивільного захисту міста Ужгорода сигналу «Повітряна тривога!» та зважаючи на клопотання позивача.

За наслідками проведеного у справі підготовчого провадження, з огляду на вирішення у підготовчому засіданні зазначених у частині 2 ст. 182 ГПК України питань, що підлягали з`ясуванню судом, ухвалою суду від 20 вересня 2023 року постановлено підготовче провадження закрити та призначити дану справу до судового розгляду по суті на 11 жовтня 2023 року.

Присутній в судовому засіданні 11.10.2023 представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі з заявлених в позовній заяві підстав. Пояснив, що позовні вимоги стосуються захисту порушених прав позивача як учасника (члена) Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» на участь в управлінні обласною організацією, позаяк спірні загальні збори, рішення яких оформлені протоколом від 25.10.2022, прийняті особами, які не є членами Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», за відсутністю повідомлення дійсних членів про їх проведення, що слугує підставою визнання рішень, що прийняті на таких загальних зборах недійсними.

В судові засідання представники відповідача та третіх осіб жодного разу не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення не заявили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку шляхом надіслання судових ухвал за зареєстрованим місцем проживання/юридичною адресою третіх осіб та за юридичною адресою і за його відомим місцезнаходженням.

Так, відповідач повідомлявся про неодноразові відкладення підготовчих засідань у даній справі та про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті за юридичною адресою організації, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 та за зміненою адресою місцезнаходження відповідно до спірного рішення загальних зборів: м. Мукачево Закарпатської області, вул. Пряшівська, 4, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень про отримання Закарпатською обласною організацією політичної партії «За майбутнє» процесуальних документів суду №010, 720, 921, 379, 771, 612, 418, 696, 955 та поштовими конвертами про повернення без вручення відповідачу рекомендованих відправлень №597, 261, 001 із зазначенням причини невручення: «За закінчення терміну зберігання», довідками про доставку електронного листа (електронних копій судових ухвал) за зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань електронною адресою зв`язку з відповідачем: .

Третя особа 1 - ОСОБА_2 повідомлявся про неодноразові відкладення підготовчих засідань у даній справі та про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті за зазначеною в листі-відповіді Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області №2101.03.7-10924/21.2-22 від 12.12.2022 на запит суду адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень про отримання ОСОБА_2 процесуальних документів суду №253, 994, 712, 913, 352, 90, 629.

Третя особа 2 - ОСОБА_3 повідомлявся про неодноразові відкладення підготовчих засідань у даній справі та про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті за зазначеною в листі-відповіді Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області №2101.03.7-10924/21.2-22 від 12.12.2022 на запит суду адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень про отримання ОСОБА_3 процесуальних документів суду №0, 028, 739, 930, 387, 780, 20, 426, 785, 650.

Третя особа 3 - ОСОБА_4 повідомлявся про неодноразові відкладення підготовчих засідань у даній справі та про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті за зазначеною в листі-відповіді Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області №2101.03.7-10924/21.2-22 від 12.12.2022 на запит суду адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 , що підтверджується поштовими конвертами про повернення без вручення відповідачу рекомендованих відправлень №245, 986, 704, 905, 344, 747, 582, 388 із зазначенням причин невручення: «Адресат відсутній за вказаною адресою», «За закінченням терміну зберігання».

Третя особа 4 - ОСОБА_5 повідомлявся про неодноразові відкладення підготовчих засідань у даній справі та про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті за зазначеною в листі-відповіді Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області №2101.03.7-10924/21.2-22 від 12.12.2022 на запит суду адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_5 , що підтверджується поштовими конвертами про повернення без вручення відповідачу рекомендованих відправлень №237, 978, 690, 891, 336, 739, 558, 370, 734, 161 із зазначенням причини невручення: «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Третя особа 5 - ОСОБА_6 повідомлялася про неодноразові відкладення підготовчих засідань у даній справі та про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті за зазначеною в листі-відповіді Головного управління Державної міграційної служби в Закарпатській області №2101.03.7-10924/21.2-22 від 12.12.2022 на запит суду адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень про отримання ОСОБА_6 процесуальних документів суду №960, 682, 540, 742, 949 та поштовими конвертами про повернення без вручення відповідачу рекомендованих відправлень №229, 948, №328 із зазначенням причин невручення: «Адресат відсутній за вказаною адресою», «За закінченням терміну зберігання».

Третя особа 6 - Політична партія "За майбутнє" повідомлялася про неодноразові відкладення підготовчих засідань у даній справі та про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті за юридичною адресою партії, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 12, офіс 302, що підтверджується поштовими конвертами про повернення без вручення відповідачу рекомендованих відправлень №589, 951, 674, 883, 310, 712, 531, 353, 750, 268 із зазначенням причин невручення: «Адресат відсутній за вказаною адресою», «За закінченням терміну зберігання».

Третя особа 7 - ОСОБА_7 повідомлявся про неодноразові відкладення підготовчих засідань у даній справі та про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті за зазначеною у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №8994 від 30.03.2023 на запит суду адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_6 , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень про отримання ОСОБА_7 процесуальних документів суду №360 та поштовими конвертами про повернення без вручення відповідачу рекомендованих відправлень №763, 604, 400, 700, із зазначенням причин невручення: «Адресат відсутній за вказаною адресою», «За закінченням терміну зберігання».

Третя особа 8 - ОСОБА_8 повідомлявся про неодноразові відкладення підготовчих засідань у даній справі та про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті за зазначеною у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №9033 від 30.03.2023 на запит суду адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_7 , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень про отримання ОСОБА_8 процесуальних документів суду №437 та поштовими конвертами про повернення без вручення відповідачу рекомендованих відправлень №301, 704, 523, 345, 769, із зазначенням причини невручення: «За закінченням терміну зберігання».

Третя особа 9 - ОСОБА_9 повідомлялася про неодноразові відкладення підготовчих засідань у даній справі та про закриття підготовчого провадження і призначення справи до розгляду по суті за зазначеною у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №9041 від 30.03.2023 на запит суду адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_8 , що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень про отримання ОСОБА_9 процесуальних документів суду №298, 690, 485, 337, 777, 312.

Відповідно до ч. ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 ГПК України, за змістом ч. 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною 11 статті 242 ГПК України визначено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з п. п. 3, 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 (надалі - Правила), і які регулюють відносини між ними.

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою "Вручити особисто", рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (п. п. 11, 17 Правил).

Пунктом 99 Правил визначено, що рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою Судова повістка), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 99-1 Правил).

Згідно з п. 99-2 Правил рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Відповідно до п. п. 116, 117 Правил у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Системний аналіз ст. ст. 120, 242 ГПК України, п. п. 11, 17, 99, 116, 117 Правил свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічна позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020 у справі № 902/1025/19 Верховний Суд звернув увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно приписів ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з огляду на ту обставину, що відповідно до ухвали суду від 20.09.2023 явка учасників справи в судовому засіданні не визнавалася обов`язковою, відповідач та треті особи жодного разу не з`явилися в судові засідання ні на стадії підготовчого провадження, ані на стадії розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без їх за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки наявних в матеріалах справи доказів.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтованим незаконністю рішень, прийнятих на загальних зборах Закарпатської обласної організації політичної партії "За майбутнє", оформлені протоколом від 25.10.2022 року, як таких, що прийняті особами, які не були членами політичної партії «За майбутнє» чи Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», за відсутністю доказів належного повідомлення дійсних членів Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», чим порушено, зокрема, право позивача на участь в управлінні Закарпатською обласною організацією політичної партії «За майбутнє» як керівника виконавчого органу та як учасника (члена) Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» на участь в управлінні обласною організацією на загальних зборах обласної організації.

Вказує, що на час проведення спірних зборів відповідача до Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» входили наступні члени: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з яких ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,, ОСОБА_3 входили до складу Ради Обласної організації, як керівного органу.

Зауважує, що станом на день проведення Загальних зборів змін у складі членів Закарпатської обласної організації політичної партії " За майбутнє " не відбувалось, адже питання про прийняття до складу членів обласної організації вирішується Радою такої організації, до складу якої входив позивач. Таких питань радою обласної організації не вирішувалось, а повноваження позивача як голови ради припиненні оскаржуваним рішенням тільки 25.10.2022р.

Позивач вважає, що загальні збори взагалі могли не проводитись, і в них приймали участь особи, які не належали до Закарпатської обласної організації політичної партії "За майбутнє", не мали повноважень на участь в таких зборах та прийняття відповідних рішень.

Окремо звертає увагу, що в протоколі Загальних зборів Закарпатської обласної організації політичної партії "За майбутнє" зазначено, що ніби то станом на 25.10.2022 року на обліку в обласній організації перебуває 16 членів, з яких 13 присутні на зборах. Однак такі відомості не відповідали дійсним обставинам справи.

Заперечення (відзив) відповідача 1.

Відповідачем не подано суду відзиву на позов.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Рішенням ХVII з`їзду політичної партії «За майбутнє», оформлених протоколом №17 від 12.06.2021 затверджено Статут Політичної партії «За майбутнє» (надалі - Статут) за змістом п. 1.1. якого Політична партія «За майбутнє» є добровільним об`єднанням громадян України - прихильників програми партії, яке сприяє формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах й інших політичних заходах, зареєстрована згідно з законодавством України та діє відповідно до Конституції України, законодавства України, в тому числі Закону України «Про політичні партії в Україні», програми партії, Статуту.

За змістом п.п. 3.1.-3.3. Статуту членом партії може бути громадянин України, який відповідно до Конституції України має право голосу на виборах, визнає Статут, програму партії та етичні норми партії, зобов`язується регулярно сплачувати членські внески та брати участь в діяльності партії. Членство в партії є добровільним, рівним, індивідуальним і фіксованим та засвідчується заявою, обліковою карткою члена партії та партійним квитком, зразок якого затверджує політична рада партії.

Підставою прийняття до партії є особиста заява громадянина про вступ до партії. Рішення про прийому у члени партії приймає будь-який керівник орган партії чи керівний орган її структурного утворення, протягом тридцяти днів з дня подання відповідної заяви, а за можливості - на найближчому засіданні.

Організаційну структуру партії відповідно до змісту п. 4.1. Статуту утворюють структурні утворення партії, їх керівні особи, керівні органи, а також центральні керівні органи партії, керівні особи партії та контрольно-ревізійна комісія партії.

Структурними утворення партії є первинні осередки, місцеві та територіальні організації партії, які утворені на установчих зборах відповідної організації (первинного осередку) партії, визнані відповідно до цього Статуту та зареєстровані у встановленому законодавством порядку. Структурні утворення партії набувають статусу організації партії та стають на облік у секретаріаті партії (п. 4.2. Статут).

До функціональних обов`язків структурних утворень партії відповідно до п.п. 2 п. 4.6. Статуту входить, зокрема, ведення обліку членів партії на відповідній території відповідно до положення, затвердженого президією партії.

За змістом п.п. 7.1., 7.2. Статуту територіальними організаціями партії є обласні, республіканська в Автономній Республіці Крим, міські в містах Києві та Севастополі організації партії, що утворені на установчих зборах відповідної організації партії, визнані політичною радою партії та зареєстровані в установленому законом порядку.

Територіальні організації партії набувають статусу юридичної особи після їх державної реєстрації у встановленому законом порядку.

Керівними органами територіальної організації партії є загальні збори (конференція) та рада територіальної організації (п. 7.3. Статуту).

Відповідно до п. 7.4. Статуту вищим керівним органом територіальної організації партії є загальні збори (конференція).

Згідно з п.п. 7.4.1., 7.4.2. Статуту загальні збори (конференція) проводяться у разі необхідності, але не менше одного разу на рік і скликаються радою територіальної організації партії або на вимогу президії політичної ради партії. Орган, що скликав загальні збори (конференцію), встановлює норму представництва на конференції, визначає дату та місце їх проведення, формує проект порядку денного.

Учасниками загальних зборів є всі члени партії, які належать до відповідної територіальної організації партії.

Загальні збори (конференція) територіальної організації партії уповноважені розглядати будь-яке питання, віднесене цим Статутом до компетенції територіальної організації партії, якщо для участі в них зареєструвалось більшість учасників (обраних делегатів). Рішення загальних зборів (конференції) приймаються більшістю голосів присутніх учасників (делегатів), якщо інше не передбачене цим Статутом (п. 7.4.4. Статуту).

Компетенція загальних зборів територіальної організації політичної партії «За майбутнє» визначена в п. 7.4.5. Статут, зокрема, загальні збори (конференція) територіальної організації партії обирають строком на один рік голову територіальної організації партії та персональний склад ради територіальної організації партії, визначають кількісний склад ради територіальної організації партії (п.п. 2 п. 7.4.5. Статуту).

Як свідчать матеріали справи, 25 жовтня 2022 року відбулися загальні збори Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», рішення яких оформлені протоколом XXIV загальних зборів Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» (надалі - Протокол).

Відповідно до змісту Протоколу загальні збори відповідача були скликані президією політичної партії «За майбутнє» 21.10.2022 (протокол №78/22) керуючись пунктами 7.4.1., 7.4.2. та підп. 21 п. 8.4.4. Статуту; на обліку в Закарпатській обласній організації політичної партії «За майбутнє» перебуває 16 членів політичної партії «За майбутнє», з них присутні на загальних зборах - 13 членів партії.

Як вбачається з означеного Протоколу на порядок денний загальних зборів винесено 6 питань, а саме:

1) Про обрання голови Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє»;

2) Про визначення кількісного та обрання персонального складу Ради Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє»;

3) Про зміну місцезнаходження Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє»;

4) Про уповноваження на підписання протоколу XXIV загальних зборів Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє»;

5) Про обрання особи, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори тощо (підписанта);

6) Різне.

Зміст Протоколу свідчить, що на загальних зборах 25.10.2022 року були прийняті наступні рішення:

- припинити повноваження Голови Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» ОСОБА_1 з 25.10.2022 та обрати головою Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» ОСОБА_7 строком на один рік;

- визначити кількісний склад Ради Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» у кількості трьох осіб та обрати до її складу ОСОБА_7 (як Голову організації партії), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

- змінити місцезнаходження Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» з адреси: АДРЕСА_1 на адресу: м. Мукачево Закарпатської області, вул. Пряшівська, 4;

- уповноважити Головуючого XXIV загальних зборів Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» ОСОБА_9 та секретаря зборів ОСОБА_10 на підписання протоколу XXIV загальних зборів, що подається для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державну реєстрі;

- обрати ОСОБА_8 особою, яка має право вчиняти дії від імені Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» без довіреності, у тому числі підписувати договори тощо (підписанта) та внести про це відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

- доручити та уповноважити ОСОБА_7 проінформувати Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про прийняті на загальних зборах рішення у строк, передбачений чинним законодавством України, для чого уповноважити вказану особу на здійснення повного комплексу необхідних дій та заходів для реєстрації в органах державної влади рішень, що були прийняті на XXIV загальних зборах;

- змінити інформацію про здійснення зв`язку з Закарпатською обласною організацією політичної партії «За майбутнє»

На підтвердження наведеного суду надано протокол XXIV загальних зборів Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» від 25.10.2022, посвідчений приватним нотаріусом Ковач Н.О., за №1831, 1832.

Водночас, відповідно до наданих 19.04.2023 Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції на виконання ухвали суду від 24.03.2023 матеріалів реєстраційної справи Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» вбачається відсутність будь-яких звернень щодо вчинення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі на виконання спірного рішення, в тому числі й щодо зміни голови Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» та/або місцезнаходження відповідача, та/або інформації про зв`язок з даною юридичною особою.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Щодо юрисдикції спору.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частиною другою статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 цього Кодексу господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У постанові від 12 січня 2021 року у справі № 127/21764/17 (провадження № 14-115цс20) Велика Палата Верховного Суду відступила від власного правового висновку щодо юрисдикції спорів між членами громадської організації та громадською організацією з приводу визнання недійсним рішення загальних зборів щодо припинення повноважень одного з органів управління цією організацією, визначивши, що такі спори підлягають розгляду у порядку господарського судочинства.

Суд вважає, що такий саме підхід слід застосовувати і при вирішенні спору щодо припинення членства в партії та припинення повноважень одного з органів управління партії, і виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про політичні партії в Україні" втручання з боку органів державної влади та органів місцевого самоврядування або їх посадових осіб у створення і внутрішню діяльність політичних партій та їх структурних утворень забороняється, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Суд враховує, що подібне правове регулювання містить і Закон України від 22 березня 2012 року № 4572-VI "Про громадські об`єднання". Зокрема, частина третя статті 3 цього Закону визначає, що самоврядність передбачає право членів (учасників) громадського об`єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об`єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об`єднання, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Стаття 11 Конвенції захищає право об`єднуватися у політичні партії як складову загальної свободи зборів та об`єднань.

Для того, щоб об`єднання підпадало під захист статті 11, воно повинне мати приватно-правовий характер. Термін "об`єднання" має автономне значення; класифікація у національному законодавстві має лише відносну цінність і є не більш ніж відправною точкою ("Шассанью та інші проти Франції" (Chassagnou and Others v. France) [ВП], заява № 25088/94 та 2 інші, п. 100, ЄСПЛ 1999-III; «Шнейдер против Люксембурга» (Schneider v. Luxembourg), заява № 2113/04, п. 70, 10 липня 2007 року).

Право на свободу об`єднань не містить права стати членом певного об`єднання (Cheall проти Сполученого Королівства, рішення Комісії), а також право обіймати певну посаду в об`єднанні (Фєдотов проти Росії (ухв.), № 5140/02, 23 листопада 2004 року). Проте виключення з об`єднання може складати порушення свободи об`єднань відповідного члена, якщо воно порушує правила об`єднання, є свавільним або тягне за собою окремі труднощі для особи ("Ловріч проти Хорватії" (Lovriс v. Croatia), № 38458/15, п.п. 54 та 72, 4 квітня 2017 року)).

При цьому, з огляду на те, що участь в управлінні об`єднанням (політичною партією) чи її територіальною організацією може складати порушення свободи об`єднання за статтею 11 Конвенції, суд вважає, що у даному випадку необхідно окремо розглянути питання, чи має позивач оскаржувати законність рішення територіальної організації політичної партії щодо себе, як член такої територіальної організації політичної партії та як керівник виконавчого органу (ради) територіальної організації політичної партії, у розумінні статті 6 Конвенції.

Зважаючи на те, що відповідно до частини першої статті 314 ЦК України право на об`єднання як у політичні партії, так і громадські організації, є особистим немайновим правом на свободу об`єднання, а стаття 11 Конвенції захищає право об`єднуватися у політичні партії як складову загальної свободи зборів та об`єднань, порушення права на участь в управлінні територіальною організацією партії, припинення повноважень керівника виконавчого органу територіальної організації партії може складати порушення свободи об`єднань відповідного члена, суд вважає, що у вирішенні цього питання має застосовуватися однаковий підхід щодо можливості доступу до суду, якщо інше прямо не визначено законом, і таке відповідає критерію "необхідно у демократичному суспільстві".

Відповідно до статті 276 ЦК України орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, фізична особа або юридична особа, рішеннями, діями або бездіяльністю яких порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язані вчинити необхідні дії для його негайного поновлення. Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не вчиняються, суд може постановити рішення щодо поновлення порушеного права, а також відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням.

Європейська комісія за демократію через право (Венеційська комісія) з 1990 року є дорадчим органом Ради Європи, який з погляду сучасного розуміння принципів європейського конституціоналізму надає висновки про відповідність їм проектів актів конституційного законодавства держав-учасниць Ради Європи, а також розробляє стандарти рекомендаційного характеру ("saft law").

Так, у пункті 32 Кодексу належної практики щодо політичних партій, що ухвалений Венеціанською Комісією на 77 пленарній сесії (Венеція, 12-13 грудня 2008 року), роз`яснено, що як внутрішня норма статут також має дуже важливу функцію встановлення дисциплінарних процедур, які можуть впливати на права членів. У випадках недотримання цих вимог чи серйозного порушення партійного регулювання можуть застосовуватися дисциплінарні заходи, найсуворішою з яких є виключення з партії. Ці заходи повинні керуватися процедурою, встановленою у статуті партії, з повагою до права на захист. Для того щоб усунути будь-яке враження сваволі, важливим елементом є існування механізму оскарження. Це служить забезпеченню необхідної узгодженості у поглядах майбутніх членів та самої партії.

Далекосяжна автономія політичних партій є наріжним каменем свобод зібрань та об`єднань, а також свободи вираження поглядів, що захищені Європейською Конвенцією з прав людини. Як ствердив Європейський Суд з прав людини, Конвенція вимагає, щоб втручання у здійснення цих прав було оцінене мірою того, "що необхідне демократичному суспільству". Зокрема, контроль за статутом або хартією партії повинен насамперед бути внутрішнім, тобто здійснюватись членами партії. Що стосується зовнішнього контролю, члени партії повинні мати доступ до суду у випадку, якщо вони вважають, що рішення партійного органу порушує її статут. Загалом, судовому контролю за партіями повинна надаватися перевага над контролем з боку виконавчої влади (CDL-AD (2002) 17; пункт 24).

Венеційська комісія і Бюро демократичних інститутів і прав людини у Спільному висновку щодо відповідності міжнародним демократичним стандартам проєкту закону про внесення змін до Закону України "Про політичні партії в Україні" від 23 березня 2021 року також вказала, що контроль над статутом партії має здійснюватися всередині партії її членами. Зовнішній контроль може існувати у формі доступу до суду для членів партії, які вважають, що рішення партійного органу порушує статут. Однак загалом варто надавати перевагу судовому контролю над політичними партіями перед контролем виконавчої влади (CDL-AD(2021)003; пункт129).

Зважаючи на викладене, суд вважає, що законність рішення щодо звільнення позивача від виконання обов`язків голови обласної організації політичної партії з наведених позивачем підстав - порушення права на участь в управлінні вищим органом керівництва обласної організації політичної партії може бути перевірена в судовому порядку. Протилежний підхід по суті є обмеженням доступу до суду, не узгоджується з частиною третьою статті 8 Конституції України, яка визначає, що норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. У даному випадку право громадян України на свободу об`єднання у політичні партії гарантується статтею 36 Конституції України.

При цьому, оскільки інше не передбачено законом, такий спір, як і всі спори з іншими громадськими об`єднаннями, підлягають розгляду в господарських судах, як спори, що появзані з управлінням і є наближеними до корпоративних.

Водночас, норма частини третьої статті 4 Закону України "Про політичні партії" не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист у спірних правовідносинах.

Означена правова позиція за схожих обставин справи викладена в постанові Верховного суду від 12.07.2022 у справі №916/1748/21, яку суд вважає релевантною до застосування в спірних правовідносинах

Щодо спірних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, особа, звертаючись до суду, вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника і такі способи мають бути доступними й ефективними. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Зазначені правові позиції неодноразово висловлювались Верховним Судом, та узагальнено викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Таким чином, під ефективним засобом (способом) захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, по захист якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 зазначено, що за ч. 2 ст. 5 ГПК України суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у своєму рішенні спосіб захисту, який не встановлений законом, лише за умови, що законом не встановлено ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу. Отже, суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (аналогічна позиція викладена у постанові колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, від 11.02.2020 у справі № 922/1159/19).

Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про політичні партії в Україні» політична партія - це зареєстроване згідно з законом добровільне об`єднання громадян - прихильників певної загальнонаціональної програми суспільного розвитку, що має своєю метою сприяння формуванню і вираженню політичної волі громадян, бере участь у виборах та інших політичних заходах.

За змістом ч. 1 ст. 3 Закону України «Про політичні партії в Україні» політичні партії провадять свою діяльність відповідно до Конституції України, цього Закону, а також інших законів України та згідно із партійним статутом, прийнятим у визначеному цим Законом порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України «Про політичні партії в Україні» порядок вступу до політичної партії, зупинення та припинення членства в ній визначається статутом політичної партії.

Членство в політичній партії є фіксованим. Обов`язковою умовою фіксації членства в політичній партії є наявність заяви громадянина України, поданої до статутного органу політичної партії, про бажання стати членом цієї партії. Форма фіксації членства в політичній партії визначається статутом політичної партії (ч.ч. 8, 9 ст. 6 Закону України «Про політичні партії в Україні»).

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України «Про політичні партії в Україні» політичні партії повинні мати статут. Статут політичної партії має містити, зокрема, такі відомості: права та обов`язки членів політичної партії, підстави припинення чи зупинення членства в політичній партії; порядок створення, загальну структуру та повноваження обласних, міських, районних організацій політичної партії та її первинних осередків (п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про політичні партії в Україні»).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 11 Закону України «Про політичні партії в Україні» реєстрація політичних партій, їхніх обласних, міських і районних організацій, первинних осередків або інших структурних утворень, передбачених статутом партії, здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", після перевірки поданих матеріалів.

Про утворення обласних, міських, районних організацій або інших структурних утворень політичної партії, передбачених статутом партії, повідомляється суб`єкт державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у 10-денний строк з дня їх утворення.

Відповідно до ч.ч. 8-11 ст. 11 Закону України «Про політичні партії в Україні» політична партія щорічно інформує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, про обласні, міські, районні організації партії або інші структурні утворення, передбачені статутом партії.

Політична партія забезпечує внесення змін до відомостей про політичну партію, її обласні, міські і районні організації або інші структурні утворення, передбачені статутом партії, а також про первинні осередки політичної партії, що містяться в Єдиному державному реєстрі, в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", у 10-денний строк після прийняття рішень з цих питань.

Рішення про зміни до відомостей про політичну партію, її обласні, міські і районні організації або інші структурні утворення, передбачені статутом партії, а також про первинні осередки політичної партії, що містяться в Єдиному державному реєстрі, приймаються в порядку, визначеному статутом партії, та оформляються протоколом засідання відповідного уповноваженого органу.

Невід`ємною частиною протоколу засідання уповноваженого органу є реєстр учасників, в якому зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові особи, дані її паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта). Дані про особу засвідчуються її особистим підписом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з долученого позивачем до заяви про усунення недоліків позовної заяви від 28.11.2022 протоколу №5 XIV загальних зборів Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» від 08.06.2021, реєстру учасників означених зборів, позивач - ОСОБА_1 є членом територіальної організації політичної партії «За майбутнє» - Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» та, відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг з Реєстру від 10.08.2022) на час проведення оспорюваних зборів ОСОБА_1 був головою Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє».

Оспорювані рішення загальних зборів відповідача безпосередньо стосуються права на участь в управлінні вищим органом керівництва обласної організації політичної партії, позяак спірним рішенням було припинено повноваження ОСОБА_1 як голови та керівника виконавчого органу Закарпатська обласна організація політичної партії «За майбутнє», а підстави заявленого позову позивачем пов`язуються також з порушенням його права як члена партії, який перебуває на обліку в Закарпатській обласній організації політичної партії «За майбутнє» на участь в управлінні у вищому керівному органу територіальної організації політичної партії - загальних зборах, позаяк такі проведені, за позицією позивача, невстановленими особами, без участі та будь-якого повідомлення дійсних членів партії.

За встановленими вище обставинами справи, відповідач - Закарпатська обласна організація політичної партії «За майбутнє» є територіальною організацією політичної партії «За майбутнє» на території Закарпатської області, діяльність якого здійснюється відповідно до законодавства України, в тому числі Закону України «Про політичні партії в Україні», та відповідно до Статуту політичної партії.

Діяльність територіальних організацій політичної партії «За майбутнє» врегульована в розділі 7 Статуту та, зокрема, відповідно до п.п. 7.3., 7.4. Статуту керівними органами відповідача є загальні збори (конференція) та рада. Вищим керівним органом територіальної організації партії є загальні збори.

Порядок скликання загальних зборів визначений в п. 7.4.1. Статуту, де зазначено, що такі скликаються радою територіальної організації партії або на вимогу президії політичної ради партії.

Компетенція ради територіальної організації політичної партії «За майбутнє» щодо прийняття рішення про скликання загальних зборів (конференції) територіальної організації партії, визначення дати, місця їх проведення, формування проекту порядку денного, організації підготовки та проведення загальних зборів встановлена також підп. 1 п. 7.5.5. Статуту.

В той же час, за змістом п. 8.4.4. Статуту президія політичної партії у разі невизнання або зупинення повноважень статутних органів структурного утворення партії створює, визначає кількісний склад, обирає голову та членів тимчасової робочої групи з підготовки загальних зборів (конференції) територіальної, місцевої організації політичної партії, які наділяє відповідними повноваженнями.

Зміст протоколу ХХIV загальних зборів Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» від 25.10.2022 свідчить про те, що такі збори були скликані президією політичної партії «За майбутнє» 21.10.2022 (протокол №78/22), якою було, зокрема, зупинено повноваження голови Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» ОСОБА_1. та виконавчого органу відповідача - ради Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє».

Водночас, самого протоколу президії політичної партії «За майбутнє» від 21.10.2022 №78/22 ні відповідачем, ні самою політичною партією суду не надано, а цитованими вище положеннями п. 8.4.4. Статуту президії не надано право скликання загальних зборів територіальної організації політичної партії «За майбутнє», позаяк така (президія) у разі дійсного прийняття рішення про невизнання або зупинення повноважень статутних органів структурного утворення партії може створити робочу групу, яку наділяє повноваженнями на підготовку загальних зборів (конференції) територіальної організації політичної партії.

Зазначення в п. 7.4.1. Статуту, що загальні збори територіальної організації політичної партії скликаються на вимогу президії свідчить про те, що президія є ініціатором, ане організатором скликання таких загальних зборів, які в системному тлумаченні вищезазначених положень Статуту скликаються радою територіальної організації політичної партії або створеною президією тимчасовою робочою групою.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач наполягав, що радою Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» загальні збори відповідача 25.10.2022 не скликалися, а участь в них брали невстановлені особи, позаяк в протоколі зборів 25.10.2022 зазначено, що в них взяли участь 13 з 16 членів, які перебувають на обліку Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», тоді як за інформацією ради Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» на обліку в обласній організації перебуває лише 6 членів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на підтвердження чого суду надано реєстр осіб, які брали участь на одному з попередніх загальних зборів Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», протокол №5 XIV загальних зборів Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» від 08.06.2021.

В даному контексті суд зважає на положення підп.. 2 п. 4.6. Статуту, за якими облік членів партії на відповідній території належить до компетенції структурного утворення партії - відповідача щодо спірних правовідносин.

З урахуванням викладеного, зважаючи на необхідність встановлення осіб, які були присутні на оспорюваних загальних зборах відповідача 25.10.2022, підстав включення осіб зазначених у такому реєстрі до складу учасників Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», судом в порядку ч. 4 ст. 74 ГПК України відповідно до ухвал від 15.02.2023, 24.03.2023, 26.04.2023 тричі витребовувалися у відповідача реєстр осіб присутніх на XXIV загальних зборах Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» 25.10.2022 із зазначенням підстав включення осіб зазначених у реєстрі осіб присутніх на XXIV загальних зборах Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» 25.10.2022 до складу учасників Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє».

Означені ухвали суду від 15.02.2023, 24.03.2023, 26.04.2023 отримано відповідачем 23.02.2023, 05.04.2023 та 10.05.2023 відповідно проте залишилися невиконані відповідачем, як і не надано суду будь-яких доказів неможливості надання відповідачем витребуваних в нього документів, необхідність дослідження яких прямо зумовлена обставинами, що підлягають встановленню у спірних правовідносинах.

За змістом ч. 7 ст. 81 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Приписами ч. 8 ст. 81 ГПК України визначено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Таким чином, положеннями ч. 7 ст. 81 ГПК України на особу, в якої знаходиться витребуваний судом доказ (а тим більше на учасника справи, який прямо зацікавлений в прийнятті судом законного та обґрунтованого рішення на свою користь) покладено безумовний обов`язок надати його на вимогу суду або відповідно до ч. 8 ст. 81 ГПК України повідомити про об`єктивні причини, які перешкоджають виконанню відповідного безумовного обов`язку.

Згідно з ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до змісту ч. 10 ст. 81 ГПК України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

З огляду на наведені норми процесуального закону, беручи до увагу, що витребування від відповідачів реєстру осіб присутніх на XXIV загальних зборах Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» 25.10.2022 із зазначенням підстав включення осіб зазначених у реєстрі осіб присутніх на XXIV загальних зборах Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» 25.10.2022 до складу учасників Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» зумовлено необхідністю встановлення повноважності Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», участь в яких можуть брати участь виключно члени партії, які перебувають на обліку в даному територіальному утворенні політичної партії (п. 7.4.2. Статуту), з огляду на положення п. 7.4.4. Статуту, за якими повноважність загальних зборів визначається реєстрацією на них більшості учасників (членів партії), які перебувають на обліку в даному структурному утворенні, відповідач свідомо ухилився від виконання вимог суду та надання відповідних доказів, суд на підставі ч. 10 ст. 81 ГПК України визнає встановленою обставину участі в оспорюваних загальних зборах 25.10.2022 осіб, які не належали до Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», не мали повноважень на участь в загальних зборах, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правомочностей в таких загальних зборах на прийняття рішень, що стосуються Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» та є підставою для задоволення позовних вимог позивача і визнання недійсними рішень XXIV Загальних зборів Закарпатської обласної організації Політичної партії "За майбутнє", що оформлені протоколом від 25.10.2022 року.

Суд в даному випадку також зважає на цитовані вище положення ч. 11 ст. 11 Закону України «Про політичні партії в Україні» за якими невід`ємною частиною протоколу засідання уповноваженого органу є реєстр учасників, в якому зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові особи, дані її паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта). Дані про особу засвідчуються її особистим підписом.

За загальними правилами розподілу обов`язку доказування кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України).

За змістом статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина друга статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Аналогічний принцип закріплено у ч. 2 ст. 2, ч. 1 ст. 13 ГПК України.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішенні справи. Стандарт доказування - це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину - доведеною. Тобто в цьому разі мається на увазі достатній рівень допустимих сумнівів, при якому тягар доведення вважається виконаним.

Чинною нормою ст. 79 ГПК України впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів" встановлює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач та їх оцінки їх правдивості і переваги доводів протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті показує, що нею на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто, обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (тут суд звертається до правових висновків викладених у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 30.09.2021 у справі № 922/3928/20, зокрема, що саме суд має забезпечити право особи на справедливий суд (справедливу судову процедуру).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, який, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") звернув увагу, що цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосований ЄСПЛ у рішенні від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 21.10.2011 у справі "Дія-97" проти України" зазначив, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що відповідачем, як і третіми особами, не надано суду жодних доказів на спростування доводів та аргументів позивача, що викладені в позовній заяві, що в сукупності з системним невиконанням відповідачем вимог ухвал суду від 15.02.2023, 24.03.2023, 26.04.2023 про витребування доказів з метою встановлення осіб, які брали участь в оспорюваних позивачем загальних зборах, підтверджує обґрунтованість аргументів позивача про те, що в оспорюваних загальних зборах 25.10.2022 брали участь особи, які не належали до Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє», не мали повноважень на участь в загальних зборах, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правомочностей в таких загальних зборах на прийняття рішень, що стосуються Закарпатської обласної організації політичної партії «За майбутнє» та є підставою для їх недійсності.

Відповідачем вказані обставини жодним чином не спростовано, як і не надано суду будь-яких інших доказів на підтвердження приналежності осіб, що зазначені в кількості 13 як учасники оспорюваних загальних зборів, до членів політичної партії «За майбутнє», перебування їх на обліку в Закарпатській обласній організації Політичної партії "За майбутнє", як-то: заява громадянина про вступ в партію/облікова картка члена партії/ партійний квиток (п.п. 3.1.-3.3. Статуту, ст. 6 Закону України «Про політичні партії в Україні»).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 ГПК Украни доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Учасниками справи не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, розглянувши спір на підставі поданих позивачем та зібраних судом доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги як обґрунтовано заявлені підлягають до задоволення в заявленому розмірі.

Щодо забезпечення позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З урахуванням викладеного, вжиті ухвалою від 10.11.2022 року в даній справі заходи забезпечення позову діятимуть протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили або можуть бути скасовані у випадку подання учасником справи обгрунтованого клопотання з даного приводу.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача у справі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 126, 129, 221, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсними рішення XXIV Загальних зборів Закарпатської обласної організації Політичної партії "За майбутнє" (88000, м. Ужгород, вул. Крилова, 10, ), що оформлені протоколом від 25.10.2022.

3. Стягнути з Закарпатської обласної організації Політичної партії "За майбутнє" (88000, м. Ужгород, вул. Крилова, 10, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 3721,50 грн (три тисячі сімсот двадцять одну гривню 50 копійок) в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 19 жовтня 2023 року.

Суддя Лучко Р.М.