ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2023 р. Справа№ 910/2499/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача:Сидорчук Я.О.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бобелюк Оксани Богданівни

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023

у справі №910/2499/23 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Фізичної особи-підприємця Бобелюк Оксани Богданівни

про стягнення 684545 грн

УСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії звернулася до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Бобелюк Оксани Богданівни про стягнення 684545 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі №910/2499/23 позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Бобелюк Оксани Богданівни на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України пеню у розмірі 292998 (двісті дев`яносто дві тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім) грн 60 коп. та штраф у розмірі 391546 (триста дев`яносто одна тисяча п`ятсот сорок шість) грн 40 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 10268 (десять тисяч двісті шістдесят вісім) грн 18 коп.

Рішення мотивоване тим, що місцевим господарським судом було установлено факт порушення виконання відповідачем договірних зобов`язань.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Бобелюк Оксана Богданівна подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 05 червня 2023 року у справі №910/2499/23 за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Фізичної особи-підприємця Бобелюк Оксани Богданівни про стягнення 684 545,00 грн; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05 червня 2023 року у справі №910/2499/23 за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Фізичної особи-підприємця Бобелюк Оксани Богданівни про стягнення 684 545,00 грн та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована зокрема наступним. На думку апелянта прострочення поставки частини товару відбулось з вини позивача, зокрема, внаслідок того, що за визначеними місцями поставки товару, у позивача відсутні приміщення для його зберігання у визначеній кількості, унаслідок чого між сторонами було укладено Договір №68/ПС-22 відповідального зберігання.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу у якому просив суд рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Позивач посилається на обґрунтованість рішення та безпідставність вимог, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 клопотання Фізичної особи-підприємця Бобелюк Оксани Богданівни про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі №910/2499/23 задоволено, поновлено строк, зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі №910/2499/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бобелюк Оксани Богданівни на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі №910/2499/23, розгляд апеляційної скарги призначено на 27.09.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 розгляд справи відкладено до 11.10.2023.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 15.09.25022 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Бобелюк Оксаною Богданівною (Постачальник) укладено Договір №508/ВЗЗ-2022 відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити Замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №1), а Замовник прийняти і оплатити такі товари. Ціна Договору складає 13183600 грн без ПДВ. (п.4.1. Договору)

Відповідно до п.6.1. Договору дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці Замовника, яка вручається під особистий підпис Постачальника (представнику Постачальника) або у разі не прибуття вищезазначених осіб, надсилається Постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладеного, направленим на адресу Постачальника, зазначену в розділі 14 Договору.

У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару.

Згідно з п.6.2. Договору передача (приймання-здача) товару здійснюється в пунктів відвантаження Замовника за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А та/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (товароодержувачі), визначених заявкою Замовника.

Пунктом 6.5. Договору визначено перелік документів, які Постачальник зобов`язаний надати Замовнику (товароодержувачу).

Відповідно до п.6.7. Договору право власності на товар переходить від Постачальника до Замовника (товароодержувача) після прийняття товару на склад Замовника (товароодержувача), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб Постачальника та Замовника (товароодержувачем) вважається дата, вказана уповноваженою особою Замовника (товароодержувача) на видатковій накладній.

Згідно з п.7.3. Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, передбачених цим Договором та забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам цього Договору.

Дострокове розірвання цього Договору (відмова від цього Договору) може бути здійснене в таких випадках: за згодою сторін, оформленою шляхом підписання угоди між сторонами; в односторонньому порядку з ініціативи Замовника, у випадках передбачених цим Договором. Договір вважається розірваним на вимогу Замовника на умовах, передбачених цим Договором, з дати розірвання, зазначеної Замовником в повідомленні про розірвання Договору та у інших випадках, передбачених цим Договором або чинним законодавством. (п.12.5. Договору)

Специфікацією до Договору (Додаток №1) сторони визначили найменування товару (асортимент), кількість та вартість товару на загальну суму 13183600 грн. Відповідачем було отримано заявки на поставки товару за Договором №508/ВЗЗ-2022.

Судом установлено, що товар за заявками №78/8/2-1712 від 30.09.2022 (цибуля), №78/8/2-1717 від 30.09.2022 (буряк), №78/8/2-1716 від 30.09.2022 (морква) та №78/8/2-1715 від 30.09.2022 (капуста) було поставлено відповідачем із порушенням строків визначених заявками.

Доказів які б підтверджували поставку товару за заявкою №78/8/2-1713 від 30.09.2022 (часник) матеріали справи не містять.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 8.3. Договору за порушення строку поставки товару, зазначеного у письмовій заявці Замовника, постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 30 календарних днів Замовник має право в односторонньому порядку відмовитися від цього Договору в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 292998,60 грн та штрафу у розмірі 391546,40 грн є обґрунтованими.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що прострочення поставки частини товару відбулось з вини позивача, внаслідок того, що за визначеними місцями поставки товару, у позивача відсутні приміщення для його зберігання у визначеній кількості. Апелянтом не було надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували відсутність за визначними адресами поставки приміщень для зберігання товару у визначеній кількості. Також відсутні докази звернення апелянта до позивача з відповідними листами про внесення змін до договору в частині продовження строків та поставки.

Також суд зважає на те, що Договір №68/ПС-22 відповідального зберігання було укладено вже після прострочення поставки частини товару.

Щодо листа №4 від 01.12.2022, яким апелянт повідомив позивача про те, що наявні труднощі щодо поставки часнику у зв`язку із його не врожайністю через несприятливі погодні умови, суд відзначає, що обставини, наведені у ньому, не підтверджені належними засобами доказування. Даний лист було складено після прострочення строків поставки.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні приписи наведено у статті 233 ГК України, за змістом якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналіз приписів статей 551 ЦК України, 233 ГК України дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки; господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Ураховуючи, що відповідач не надав місцевому господарському суду достатніх доказів та не навів обставин, які могли б свідчити про поважність причин неналежного виконання зобов`язання, винятковість обставин чи невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) наслідкам порушення зобов`язання, враховуючи необхідність забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для розміру пені та штрафу заявленої позивачем до стягнення з відповідача за порушення строків поставки товару.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів установила, що обставини, на які посилається скаржник - ФОП Бобелюк О.Б., у розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва 05.06.2023 у справі №910/2499/23, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі №910/2499/23 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бобелюк Оксани Богданівни на рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі №910/2499/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі №910/2499/23 залишити без змін.

Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2023 у справі №910/2499/23.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 16.10.2023.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран