РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.09.2023Справа № 910/12019/23

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження

справу № 910/12019/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛИСТПАК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000"

про стягнення 4 774 329,99 грн.

Представники сторін:

від позивача: Левчук Ю.О.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛИСТПАК" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" про стягнення 4 774 329,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором №03/04/1-2023 поворотної фінансової допомоги від 03.04.2023, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 4 774 329,99 грн.

03.08.2023 на адресу суду від відповідача надійшла заява б/н від 01.08.2023 про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 відкрито провадження у справі № 910/12019/23, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 07.09.2023. При цьому суд витребував у позивача оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви та на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги.

Присутній у судовому засіданні 07.09.2023 представник позивача позов підтримав, проте витребувані судом документи суду не надав.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

Ухвалою від 07.09.2023 повідомлено відповідача про відкладення підготовчого засідання на 21.09.2023.

В судовому засіданні 21.09.2023 представник позивача надав суду для огляду оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви та на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, та підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в засідання суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду також не надходило.

Приписами статті 191 ГПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За результатом розгляду заяви відповідача про визнання позову, що надійшла суду ще 03.08.2023, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, обставинам справи та не порушує права чи інтереси інших осіб, а також не суперечить інтересам відповідача, від імені якого дану заяву булло подано представником, відтак дана заява приймається судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду, у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 21.09.2023, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

03.04.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛИСТПАК" (за договором - позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" (за договором - позичальник) був укладений Договір № 030/04/1-2023 поворотної фінансової допомоги (надалі - договір), відповідно до п.1.1. якого позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу у розмірі, визначеному у п. 2.1. договору, а позичальник зобов`язується повернути фінансову допомогу у визначений договором строк.

У п. 2.1. договору сторони погодили, що розмір фінансової допомоги становить 5 000 000,00 грн.

Фінансова допомога надається повною сумою або окремими сумами в безготівковій формі, платіжними дорученнями, шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок позичальника або на рахунок, вказаний позичальником, або шляхом передачі позичальнику готівки в порядку, визначеному чинним законодавством України (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.3. договору, фінансова допомога вважається наданою позичальникові в момент зарахування коштів на поточний рахунок позичальника або на рахунок, ним вказаний, або з моменту (дати) підписання сторонами касового ордеру.

Умовами п. 3.4. договору сторони передбачили, що фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування коштами.

Згідно з п. 4.1. договору, строк надання фінансової допомоги розпочинається з набрання чинності цим договором і закінчується 20 липня 2023 року.

Після закінчення строку, визначеного в п. 4.1. договору, позичальник зобов`язується потягом одного банківського дня повернути позикодавцеві фінансову допомогу (п. 5.1. договору).

Як зазначив позивач, фінансова допомога була надана відповідачу шляхом перерахування коштів у розмірі 4 774 329,99 грн на рахунок АТ «ПроКредит Банк» в рахунок погашення заборгованості ТОВ "ТЕМП-2000" за кредитним договором № 115.52336 від 30.11.2021.

21.07.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. 21/07-1 про повернення суми поворотної фінансової допомоги в розмірі 4 774 329,99 грн. У відповідь на вказану претензію відповідач зазначив про відсутність фінансової можливості повернути суму позики.

Враховуючи, що відповідач у встановлений договором строк суму позики в розмірі 4 774 329,99 грн позивачу не повернув, останній просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За своєю цивільно-правовою природою договір поворотної фінансової допомоги є договором позики.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (стаття1046 Цивільного кодексу України).

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до статті 1052 Цивільного кодексу України, у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, уклавши вказаний договір, позивач та відповідач реалізували своє право на вільний вступ у договірні відносини, вибір контрагента, визначення умов договору та встановлення його змісту, зокрема, погодили предмет договору, взаємні права і обов`язки, суму договору, строк повернення позичальником фінансової допомоги, строк дії договору, відповідальність сторін та інші умови.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, виходячи з умов договору, строк виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення отриманих грошових коштів є таким, що настав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачу фінансову допомогу, обумовлену договором, а відповідачем не надано доказів повного повернення грошових коштів на суму 4 774 329,99 грн.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи визнав суму боргу та не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення суму.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Статтею 130 вказаного кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд на підставі ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України повертає позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 35807,47 грн, решту 50% судового збору (35807,48 грн), суд стягує з відповідача.

Керуючись ст. 129, 130, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМП-2000" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 29; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛИСТПАК" (04114, м. Київ, вул. Радомишльська, буд 44; ) основний борг у сумі 4 774 329 грн 99 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 35807 грн 48 коп.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛИСТПАК" (04114, м. Київ, вул. Радомишльська, буд 44; ) з Державного бюджету України 35 807 грн 47 коп. судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією №1971 від 28.07.2023.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 16.10.2023.

Суддя А.І. Привалов