ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 490/11851/16-а
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Філінюка І.Г.

суддів Богацької Н.С., Діброви Г.І.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

Представники сторін в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2023

по справі №490/11851/16-а

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до відповідача Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича

про визнання незаконним та скасування розпорядження від 13.10.2016 № 267р та зобов`язання вчинити дії.

суддя суду першої інстанції Ткаченко О.В.

місце винесення ухвали: м. Миколаїв, Господарський суд Миколаївської області, вул.Фалєєвська, 14

повний текст ухвали складено та підписано: 12.06.2023.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.05.2023 у справі №490/11851/16-а прийнято відмову ОСОБА_1 від позову до Миколаївського міського голови Сєнкевича О. Ф. та закрито провадження у справі.

03.05.2023 від представника відповідача Валентової К. надійшла заява № б/н (вх. № 5616/23) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, з урахуванням якої заявник просить суд стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за подачу апеляційних та касаційних скарг.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2023 в задоволенні заяви № б/н від 03.05.2023 (вх. № 5616/23) представника Миколаївського міського голови Валентової К. про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Миколаївського міського голови Сєнкевича О. Ф. через виконавчий комітет Миколаївської міської ради судових витрат за подачу апеляційних та касаційних скарг у сумі 15 627,45 грн, пов`язаних з розглядом справи № 490/11851/16-а - відмовлено.

Обґрунтування ухвали суду:

Місцевим господарським судом зазначено, що відповідачем не доведено та не підтверджено доказами те, що дії позивача з пред`явлення позову мали на меті протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача, а також були умисними, що виключає можливість відшкодування відповідачу компенсації здійснених ним витрат за подачу апеляційних та касаційних скарг на підставі ч. 5 ст. 130 ГПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Миколаївський міський голова Сєнкевич Олександр Федорович звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2023 по справі № 490/11851/16-а та прийняти нове рішення, яким задовольнити клопотання представника Миколаївського міського голови та стягнути з позивача на користь відповідача через виконавчий комітет Миколаївської міської ради судові витрати у сумі 15 627, 45 грн.

Узагальнені доводи апеляційної скарги:

У відповідності до ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (ч. 5 ст. 130 ГПК України).

До аналогічних висновків приходить також Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.04.2021 по справі № 199/9188/16-ц.

Отже, відповідач вправі клопотати про стягнення з позивача на свою користь здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, та які складаються з коштів сплаченого судового збору у сумі 15627,45 грн., а саме:

- 661,45 грн. за поданий касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2017 (квитанція № 1935/з12, оригінал в матеріалах справи);

- 3405 грн. за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 (платіжне доручення № 1129 від 19.08.2021, оригінал в матеріалах справи);

- 4540 грн. за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 (платіжне доручення № 1815 від 06.12.2021, оригінал в матеріалах справи);

- 4540 грн. за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 (платіжне доручення № 871 від 20.10.2022, оригінал в матеріалах справи);

-2481 грн. за подання касаційної скарги на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2022 (платіжне доручення № 1047 від 30.11.2022, оригінал в матеріалах справи)».

Скаржник вважає, що правовою підставою для звернення з даним клопотанням до суду у першу чергу виступає ч. 3 ст. 130 ГПК України, за якою правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду апеляційної скарги було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Філінюк І.Г. судді Богацька Н.С., Діброва Г.І., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.06.2023.

На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №490/11851/16-а на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи №490/11851/16-а на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2023 по справі №490/11851/16-а до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.

17.07.2023 матеріали справи №490/11851/16-а надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 апеляційну скаргу Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2023 по справі №490/11851/16-а - залишено без руху.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2023 у справі № 490/11851/16-а.

Призначено розгляд апеляційної скарги на 17.10.2023 о 14:00 год.

Представники сторін в судове засідання 17.10.2023 не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Предметом апеляційного оскарження у справі №490/11851/16-а є ухвала суду про відмову у задоволенні заяви відповідача про стягнення з позивача судових витрат за подачу апеляційних та касаційних скарг у сумі 15 627,45 грн, пов`язаних з розглядом справи № 490/11851/16-а.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 07.12.2016 звернулася до Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича з позовом, з урахуванням уточнення позовних вимог від 28.12.2016, про:

1) визнання незаконним та скасування розпорядження відповідача від 13.10.2016 № 267р про зупинення дії рішення Миколаївської міської ради від 11.10.2016 року № 9/11 (в частині дії пункту 1.2 вказаного рішення ? нежитлове приміщення, розташоване по АДРЕСА_1 );

2) зобов?язання відповідача підписати та видати витяг з рішення від 11.10.2016 № 9/11 (щодо пункту 1.2 вказаного рішення ? нежитлове приміщення, розташоване по вул. Московській, 11/5 у м. Миколаєві).

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.01.2017 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2017 постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.01.2017 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково:

1) визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не внесення на повторний розгляд Миколаївської міської ради рішення Миколаївської міської ради від 11.10.2016 № 9/11 «Про внесення доповнень до переліку об?єктів групи «А» комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва, що підлягають реалізації, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 31.05.2012 №17/11», в частині об?єкта, зазначеного у підпункті 1.2 пункту 1 рішення Миколаївської міської ради від 11.10.2016 № 9/11;

2) зобов?язано Миколаївського міського голову винести на повторний розгляд Миколаївської міської ради рішення Миколаївської міської ради від 11.10.2016 № 9/11 «Про внесення доповнень до переліку об?єктів групи «А» комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва, що підлягають реалізації, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 31.05.2012 № 17/11», в частині об?єкта, зазначеного у підпункті 1.2 пункту 1 рішення Миколаївської міської ради від 11.10.2016 № 9/11.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09.07.2020 касаційну скаргу Миколаївського міського голови задоволено частково, постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.01.2017 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2017 скасовано, а провадження у справі № 490/11851/16-а ? закрито у порядку п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, згідно якого суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У подальшому ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.09.2020 задоволено заяву ОСОБА_1 в порядку ч. 3 ст. 354 КАС України, згідно якої у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, ? та вирішено справу № 490/11851/16 передати до Господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.09.2020 у справі № 490/11851/16-а позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

12.10.2020 на виконання наведеної ухвали до місцевого господарського суду від ФОП ОСОБА_1 надійшла нова редакція позовної заяви, в якій позивач просила визнати розпорядження Миколаївського міського голови Сєнкевича О. Ф. від 13.10.2016 № 267р, яким було зупинено дію рішення Миколаївської міської ради від 11.10.2016 № 9/11 «Про внесення доповнень до переліку об`єктів групи «А» комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва, що підлягають приватизації, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 31.05.2012 № 17/11», незаконним, та скасувати його в частині об`єкта, зазначеного в підпункті 1.2 пункту 1 рішення Миколаївської міської ради від 11.10.2016 № 9/11.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 позов ФОП ОСОБА_1 до Миколаївського міського голови Сєнкевича О. Ф. про визнання незаконним розпорядження задоволено. Визнано незаконним (протиправним) розпорядження Миколаївського міського голови Сєнкевича О. Ф. від 13.10.2016 № 267р, яким зупинено дію рішення Миколаївської міської ради від 11.10.2016 № 9/11 «Про внесення доповнень до переліку об`єктів групи «А» комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва, що підлягають реалізації, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 31.05.2012 № 17/11» та скасовано це розпорядження в частині об`єкта, зазначеного у підпункті 1.2 пункту 1 рішення Миколаївської міської ради від 11.10.2016 № 9/11.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2021 апеляційну скаргу Миколаївського міського голови Сєнкевича О. Ф. задоволено частково, рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 змінено, та викладено пункт 1 резолютивної частини рішення в такій редакції: « 1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково»; доповнено резолютивну частину рішення пунктом 3 такого змісту: « 3. У задоволенні вимог про зобов`язання Миколаївського міського голови Сєнкевича О. Ф. підписати та видати витяг з рішення № 9/11 від 11.10.2016 відмовити». Пункт 2 резолютивної частини рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 490/11851/16-а касаційну скаргу Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича задоволено частково, скасовано постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.11.2021, а справу № 490/11851/16-а передано на новий розгляд до Південно-західного апеляційного господарського суду.

За результатами нового розгляду постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 залишено без змін рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 у справі № 490/11851/16-а.

Постановою Верховного Суду від 09.02.2023 касаційну скаргу Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича задоволено частково, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.10.2022 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2021 у справі № 490/11851/16-а скасовано, справу № 490/11851/16-а передано на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.05.2023 прийнято відмову ОСОБА_1 від позову до Миколаївського міського голови Сєнкевича О. Ф. про визнання розпорядження від 13.10.2016 № 267р, яким було зупинено дію рішення Миколаївської міської ради від 11.10.2016 № 9/11 «Про внесення доповнень до переліку об`єктів групи «А» комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва, що підлягають приватизації, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 31.05.2012 № 17/11», незаконним, та скасування його в частині об`єкта, зазначеного в підпункті 1.2 пункту 1 рішення Миколаївської міської ради від 11.10.2016 № 9/11. Провадження у справі закрито.

03.05.2023 від представника відповідача Валентової К. надійшла заява № б/н (вх. № 5616/23) про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, з урахуванням якої заявник просить суд стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати за подачу апеляційних та касаційних скарг.

Позиція суду апеляційної інстанції.

Пункт 1 частини другої статті 46 ГПК України передбачає право позивача на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Стаття 191 ГПК України визначає, що позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відмова від позову - це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу. Відмова позивача від позову - це вияв принципу диспозитивності, тому ця дія здійснюється під контролем суду (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.11.2022 у справі № 180/2161/19).

За результатами відмови позивача від позову суд, прийнявши таку відмову, закриває провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2021 у справі №550/936/18 зазначила, що питання про стягнення (визначення, розподіл) судових витрат вирішується зазвичай при вирішенні питання про закінчення судового провадження, тобто при закритті провадження у справі, залишенні позову без розгляду чи вирішенні спору по суті з ухваленням рішення суду. Окремо питання про стягнення судових витрат вирішується у разі, якщо судом воно не вирішувалося при ухваленні відповідного судового рішення про закінчення розгляду справи.

У статті 130 ГПК України «Розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду» закріплений розподіл судових витрат, зокрема у разі закриття провадження у справі.

Частина третя статті 130 ГПК України встановлює, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Зі змісту зазначеної норми можна дійти висновку, що у випадку відмови позивача від позову та закриття провадження у справі, відповідач має право заявити про відшкодування позивачем понесених витрат.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Стаття 123 ГПК України визначає види судових витрат, до яких належать судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону України "Про судовий збір").

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина третя статті 123 ГПК України).

Відшкодування понесених відповідачем витрат у вигляді судового збору, у разі відмови позивача від позову та закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України Законом України «Про судовий збір», не передбачено.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.04.2023 у справі №904/1478/19 дійшла висновку, що у випадку відмови позивача від позову і закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України у відповідача згідно з першим реченням частини третьої статті 130 ГПК України виникає право на відшкодування йому за рахунок позивача понесених витрат, до яких належить і судовий збір, і витрати, пов`язані з розглядом справи.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що судовий збір у випадку відмови позивача від позову у справі розподіляється виключно на підставі частин п`ятої, шостої статті 130 ГПК України, які встановлюють, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, у випадку відмови позивача від позову і закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 231 ГПК України у відповідача згідно з першим реченням частини третьої статті 130 ГПК України виникає право на відшкодування йому за рахунок позивача понесених витрат, до яких належить і судовий збір, і витрати, пов`язані з розглядом справи.

Оскільки суд першої інстанції порушив частину третю статті 130 ГПК України, то оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача понесених судових витрат у вигляді судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг в цій справі у сумі 15 627,45 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Стаття 277 ГПК України встановлює підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку ухвалу було прийнято з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2023 у справі №490/11851/16-а - скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення заяву № б/н від 03.05.2023 (вх. № 5616/23) представника Миколаївського міського голови Валентової К. про стягнення судових витрат у сумі 15 627,45 грн. пов`язаних з розглядом справи № 490/11851/16-а та стягнення з ОСОБА_1 на користь Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича через виконавчий комітет Миколаївської міської ради витрат зі сплати судового збору у сумі 15 627, 45 грн

Судовий збір за подання апеляційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2023 у справі № 490/11851/16-а скасувати.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву № б/н від 03.05.2023 (вх. № 5616/23) представника Миколаївського міського голови Валентової К. про стягнення судових витрат у сумі 15 627,45 грн. пов`язаних з розглядом справи № 490/11851/16-а.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича через виконавчий комітет Миколаївської міської ради витрат зі сплати судового збору у сумі 15 627, 45 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Миколаївського міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича через виконавчий комітет Миколаївської міської ради судовий збір у сумі 2684,00 грн. за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Миколаївської області видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.10.2023.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя Н.С. Богацька

Суддя Г.І. Діброва