ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 рокуСправа № 912/1472/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/1472/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Заболотної Віри Михайлівни, АДРЕСА_1

про стягнення 19 174,47 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз України") звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги до Фізичної особи-підприємця Заболотної Віри Михайлівни (ФОП Заболотна В.М., відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 19 174,47 грн, з яких: пеня - 7 084,39 грн; три проценти річних - 1 098,60 грн; інфляційні втрати - 7 532,69 грн, штраф - 3 458,79 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначено про неналежне виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого протягом січня 2020 - квітня 2022 природного газу за договором постачання природного газу № КК1-20-189 від 02.01.2020.

Ухвалою суду від 17.08.2023 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/1472/23 в порядку спрощеного позовного провадження. Постановлено розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами; сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач позовні вимоги заперечив, про до подав відзив на позовну заяву, вказуючи на карантинні обмеження та військовий стан як форс-мажорні обставини, що вплинуло на можливість своєчасного виконання зобов`язань з оплати вартості поставленого природного газу. У відзиві відповідач вказує на виконання основного зобов`язання та посилається на норми законодавства щодо зменшення штрафних санкцій. Зазначає про ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, якою встановлено річну позовну давність до вимог про стягнення неустойки. На думку відповідача, позивач чекав дати виконання основного зобов`язання з метою застосування штрафних санкцій у більшому розмірі.

У відповіді на відзив позивач з приводу заперечень відповідача навів такі аргументи: відповідач не вказує яким саме чином карантинні обмеження не давали можливості виконувати зобов`язання; умови договору щодо своєчасного повідомлення про настання форс-мажорних обставин відповідачем не виконано, наявність форс-мажорних обставин та їх вплив на виконання зобов`язання не підтверджено; матеріали справи не містять доказів в підтвердження причино-наслідкового зв`язку неможливості виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором із фактом військової агресії; позовну давність не пропущено, оскільки її строк продовжено, враховуючи запровадження в Україні воєнного стану.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В ч. 5 ст. 252 ГПК України зазначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З підстав викладеного, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін .

Дослідивши докази у справі та врахувавши доводи сторін, які наведено в обґрунтування підстав позову і заперечень проти позовних вимог, суд встановив наступні обставини.

02.01.2020 між ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (Постачальник) і ФОП Заболотна В.М. (Споживач) укладено договір постачання природного газу (Договір), за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00), власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору (а.с. 23-29).

Загальний замовлений обсяг постачання газу за Договором становить 1,250 тис. куб.м, у тому числі по розрахункових періодах (помісячно) з січня по грудень, зазначених в пункті 1.2. Договору.

Відповідно до пункту 2.6. Договору, приймання-передача газу, поставленого Постачальником та прийнятого Споживачем у розрахунковому періоді, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявністю) акта приймання-передачі природного газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу та його вартість.

Ціна газу та порядок розрахунку визначено в розділі 3 Договору.

За пунктом 3.6. Договору оплата за цим Договором здійснюється Споживачем на рахунок Постачальника у наступні строки: 100% суми платежу за газ до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду (газовому місяцю).

Згідно з пунктом 3.8. Договору, остаточний розрахунок по оплаті вартості фактично поставленого газу здійснюється до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акта (актів) приймання-передачі природного газу.

Фактом оплати за цим Договором є дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника (пункт 3.11.).

В підпункті 4.2.1. пункту 4.1. Договору передбачено, що Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу та інших платежів згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до підпункту 4.4.2. пункту 4.4. Договору, Постачальник зобов`язаний постачати природний газ на умовах та в обсягах, визначених цим Договором, за умови дотримання Споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього.

Пунктом 6.2. Договору встановлено, що в разі порушення Споживачем порядку та строків оплати поставленого Постачальником газу/інших платежів, Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, а у випадку прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від суми простроченої заборгованості.

В пункті 7.1. Договору погоджено, що при настанні обставин неможливості повного або часткового виконання будь-якою із Сторін зобов`язань по цьому Договору, як-то: пожежа, повінь, землетрус та Інші стихійні лиха, аварія на газопроводі, війна та військові дії, блокада, страйки, зміна законодавства України, видання органами виконавчої влади України нормативних актів, що роблять неможливим виконання зобов`язань по цьому Договору, чи інших, що не залежать від Сторін, обставин, Сторона яка зазнала впливу таких обставин не несе відповідальності. Дані обставини повинні бути підтверджені Торгово-промисловою палатою України чи іншим компетентним органом.

У відповідності до пункту 7.2. Договору, про настання форс-мажорних обставин, термін їхньої дії та припинення Сторона, для якої вони наступили, сповіщає іншу Сторону протягом трьох днів з моменту настання таких обставин. Неповідомлення або невчасне повідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє Сторону права посилатися на такі обставини.

Настання форс-мажорних обставин не звільняє Споживача від обов`язку оплати за обсяг фактично поставленого газу (пункт 7.3.).

Згідно з пунктом 10.1. Договору, строк його дії: у частині постачання природного газу - до 31 грудня 2020 р; в частині розрахунків між сторонами - до повного їх виконання.

Пунктом 10.1.1. Договору передбачено, що Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною зі Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому Сторони мають внести зміни до Договору щодо планових об`ємів постачання газу на продовжений строк.

До Договору вносились зміни згідно додаткових угод № 1 від 30.04.2020, № 2 від 28.05.2020, № 3 від 25.08.2020, № 4 від 25.09.2020 щодо ціни за природний газ (а.с. 30-33).

На виконання умов Договору протягом січня 2020 - квітня 2022 позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 54 006,16 грн, про що складено відповідні акти приймання-передачі. а саме:

від 31.01.2020 про поставку природного газу в січні 2020 в розмірі 1 833,68 грн;

від 29.02.2020 про поставку природного газу в лютому 2020 в розмірі 2 153,84 грн;

від 31.03.2020 про поставку природного газу в березні 2020 в розмірі 1 397,09 грн;

від 30.04.2020 про поставку природного газу в квітні 2020 в розмірі 281,35 грн;

від 30.11.2020 про поставку природного газу в листопаді 2020 в розмірі 861,79 грн;

від 31.12.2020 про поставку природного газу в грудні 2020 в розмірі 2 211,00 грн;

від 31.01.2021 про поставку природного газу в січні 2021 в розмірі 1 688,34 грн;

від 28.02.2021 про поставку природного газу в лютому 2021 в розмірі 3 043,04 грн;

від 31.03.2021 про поставку природного газу в березні 2021 в розмірі 1 596,20 грн;

від 30.04.2021 про поставку природного газу в квітні 2021 в розмірі 960,98 грн;

від 31.05.2021 про поставку природного газу в травні 2021 в розмірі 123,04 грн;

від 30.11.2021 про поставку природного газу в листопаді 2021 в розмірі 1 471,99 грн;

від 31.12.2021 про поставку природного газу в грудні 2021 в розмірі 6 141,17 грн;

від 31.01.2022 про поставку природного газу в січні 2022 в розмірі 13 391,83 грн;

від 28.02.2022 про поставку природного газу в лютому 2022 в розмірі 7 777,36 грн;

від 31.03.2022 про поставку природного газу в березні 2022 в розмірі 6 743,84 грн;

від 30.04.2022 про поставку природного газу в квітні 2022 в розмірі 2 329,62 грн (а.с. 34-50).

Вказані акти підписано обома учасниками - Постачальником і Споживачем без будь-яких зауважень. Спір щодо об`єму та вартості поставленого природного газу відсутній.

За розрахунком позивача, підтвердженим випискою по рахунку (а.с. 87-91), оплата поставленого природного газу проведена ФОП Заболотною В.М. повністю, однак з порушенням строків оплати.

Внаслідок вказаного, ТОВ "ГК "Нафтогаз України" у даній справі просить стягнути з ФОП Заболотної В.М. штрафні санкції та нарахування згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Норми права, застосовані судом, та мотивована оцінка доводів сторін.

Закон України "Про ринок природного газу" встановлює, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором (ч. 1 ст. 1 Закону).

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу (ч. 3 ст. 1).

Згідно ст. 13 вказаного Закону, споживач має право, зокрема, на вільний вибір постачальника, та зобов`язаний укласти договір про постачання природного газу і забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

За ст. 530 Цивільного кодексу України одним із принцип належного виконання зобов`язання, є його виконання у встановлений договором строк (термін). Так, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217, ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу (ч. 2 ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Окрім того, відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Згідно частини другої наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено матеріалами справи, ФОП Заболотною В.М. порушено зобов`язання з оплати вартості поставленого ТОВ "ГК "Нафтогаз України" природного газу в частині дотримання строку проведення кінцевого розрахунку.

Зазначене в силу наведених вище норм законодавства, є підставами для застосування до відповідача штрафних санкцій, передбачених Договором, а також нарахувань згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Як встановлено, в пункті 6.2. Договору сторони погодили відповідальність Покупця у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та штрафу в розмірі 7% у випадку прострочення понад 30 днів.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Перевіривши розрахунок позивача щодо штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних нарахувань, суд зазначає, що такий розрахунок є правильним та нарахування здійснено в межах періоду прострочення, з урахуванням здійснених відповідачем оплат.

Згідно здійснених позивачем нарахувань, відповідні суми становлять:

за період прострочення оплати газу, поставленого в лютому 2020 року - з 17 по 19.03.2020 пеня 1,79 грн, 3% річних 0,27 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в березні 2020 року - з 16.04. по 15.10.2020 пеня 82,77 грн, з 16.04. по 19.11.2020 3% річних 20,77 грн, за травень-жовтень 2020 інфляційні 10,14 грн, штраф 7% від суми 1 389,88 грн - 97,29 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в квітні 2020 року - з 16.05. по 15.11.2020 пеня 17,80 грн, з 16.05.2020 по 19.11.2020 3% річних 4,33 грн, за червень-жовтень 2020 інфляційні 2,52 грн, штраф 7% від суми 281,35 грн - 19,69 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в листопаді 2020 року - з 16.12.2020 по 15.02.2021 пеня 5,73 грн, 3% річних 1,43 грн, за січень 2021 інфляційні 3,40 грн, штраф 7% від суми 261,79 грн - 18,33 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в грудні 2020 року - з 16.01. по 08.04.2021 пеня 44,80 грн, 3% річних 10,91 грн, за лютий-березень 2021 інфляційні 35,14 грн, штраф 7% від суми 2 211,00 грн - 154,77 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в січні 2021 року - з 16.02. по 21.07.2021 пеня 35,95 грн, 3% річних 8,37 грн, за березень-червень 2021 інфляційні 31,13 грн, штраф 7% від суми 1 688,34 грн - 118,18 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в лютому 2021 року - з 16.03. по 15.09.2021 пеня 205,66 грн, з 16.03. по 17.10.2021 3% річних 44,25 грн, за квітень-вересень 2021 інфляційні 84,22 грн, штраф 7% від суми 3 043,04 грн - 213,01 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в березні 2021 року -з 16.04. по 15.10.2021 пеня 125,34 грн, з 16.04. по 09.11.2021 3% річних 25,89 грн, за травень-жовтень 2021 інфляційні 50,40 грн, штраф 7% від суми 1 596,20 грн - 111,73 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в квітні 2021 року - з 18.05. по 17.11.2021 пеня 77,27 грн, з 18.05.2021 по 20.01.2022 3% річних 19,09 грн, за червень-грудень 2021 інфляційні 33,87 грн, штраф 7% від суми 960,98 грн - 67,27 грн;

а період прострочення оплати газу, поставленого в травні 2021 року - з 16.06. по 15.12.2021 пеня 10,08 грн, з 16.06.2021 по 20.01.2022 3% річних 2,21 грн, за липень-грудень 2021 інфляційні 4,22 грн, штраф 7% від суми 123,04 грн - 8,61 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в листопаді 2021 року - з 16.12.2021 по 05.04.2022 пеня 67,44 грн, 3% річних 10,55 грн, за січень-березень 2022 інфляційні 73,41 грн, штраф 7% від суми 1 471,99 грн - 103,04 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в грудні 2021 року - з 18.01. по 17.07.2022 пеня 832,59 грн, з 18.01.2022 по 17.01.2023 3% річних 183,16 грн, за лютий -грудень 2022 інфляційні 1 529,00 грн, штраф 7% від суми 6 141,17 грн - 429,88 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в січні 2022 року - з 16.02. по 15.08.2022 пеня 2 142,69 грн, з 16.02.2022 по 17.01.2023 3% річних 369,83 грн, за березень-грудень 2022 інфляційні 3 081,50 грн, штраф 7% від суми 13 391,83 грн - 937,43 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в лютому 2022 року - з 16.03. по 15.09.2022 пеня 1 455,32 грн, з 16.03.2022 по 17.01.2023 3% річних 196,89 грн, за квітень -грудень 2022 інфляційні 1 377,63 грн, штраф 7% від суми 7 777,36 грн - 544,42 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в березні 2022 року - з 16.02. по 15.10.2022 пеня 1 424,52 грн, з 16.04.2022 по 17.01.2023 3% річних 153,54 грн, за травень-грудень 2022 інфляційні 955,85 грн, штраф 7% від суми 6 743,84 грн - 472,07 грн;

за період прострочення оплати газу, поставленого в квітні 2022 року - 17.05. по 16.11.2020 пеня 554,64 грн, з 17.05.2022 по 17.01.2023 3% річних 47,11 грн, за червень-грудень 2022 інфляційні 260,27 грн, штраф 7% від суми 2 329,62 грн - 163,07 грн,

а всього - 7 084,39 грн пені, 3 458,79 грн штрафу, 1 098,60 грн 3% річних та 7 532,69 грн інфляційних нарахувань.

Наведений позивачем розрахунок, правильність якого перевірена судом, не спростований відповідачем будь-якими доказами. Встановлені матеріалами справи обставини прострочення виконання зобов`язання із своєчасного розрахунку за поставлений природний газ є підставою для застосування до відповідача штрафних санкцій та нарахувань згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України у наведеному вище розмірі.

Як на підставу для відмови у стягненні штрафних санкцій, відповідач посилається на введені карантині обмеження та військовий стан, що, за твердженням відповідача, являється форс-мажорними обставинами.

Суд зазначає, що частина 2 ст. 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" містить невичерпний перелік обставин, що можуть бути визнані форс-мажором (обставинами непереборної сили), до яких належить в тому числі введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, та військові дії.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Водночас, довідка Торгово-промислової палати не є єдиним доказом існування форс-мажорних обставин. Існування обставин форс-мажору щодо порушення/невиконання зобов`язань може доводитися будь-якими доказами. На вказане звернув свою увагу Верховний Суд у постанові від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20.

Суд констатує, що є загальновідомим обставини введення постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 на усій території України карантину та його продовження до 30.06.2023 згідно постанови № 1236 від 09.12.2020 (зі змінами).

Також є загальновідомими обставини введення в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Верховною Радою України 24.02.2022 Законом №2102-ІХ. В подальшому воєнний стан продовжено та він є діючим на момент розгляду справи.

Згідно листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, розміщеного в загальному доступі мережі Інтернет та адресованого "Всім кого це стосується" засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" .

Водночас, виходячи з аналізу ст. 617 Цивільного кодексу України та ст. 218 Господарського кодексу України, звільнення сторони від відповідальності у разі настання обставин непереборної сили (форс-мажору) відбувається за умови якщо дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання договірних зобов`язань.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Отже, форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань. Стороною договору має бути підтверджено не лише факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

У відзиві на позов відповідач посилається загалом на карантин та воєнний стан, однак не повідомляє як конкретно такі обставини вплинули на його діяльність і можливість розрахунку. Відповідач навіть не повідомляє для яких саме потреб та на який за своїм функціональним призначенням об`єкт постачався природний газ, тоді як його фактичне споживання, від обсягів якого залежить остаточна вартість, свідчить про здійснення відповідачем підприємницької діяльності.

Таким чином, відповідачем не подано до суду жодного доказу на підтвердження неможливості виконати вчасно свої зобов`язання внаслідок запроваджених карантинних обмежень та введення воєнного стану, з підстав чого суд вважає недоведеними обставини форс-мажору в діяльності відповідача.

Стосовно позовної давності то дійсно, як зазначає відповідач, ст. 258 Цивільного кодексу України встановлює позовну давність для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) в один рік.

Поряд з цим, Законом України № 540-IX від 30.03.2020 доповнено Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Також, згідно Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, за яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З урахуванням наведеного вище, строк позовної давності за вимогами у даній справі не пропущено внаслідок його продовження на період карантину та воєнного стану.

Доданий до відзиву на позов доказ оплати заборгованості за використаний природний газ в сумі 5 000,00 грн згідно платіжної інструкції № 23 від 17.01.2023 враховано позивачем при розрахунку.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги ТОВ "ГК "Нафтогаз України" про стягнення з ФОП Заболотної В.М. пені 7 084,39 грн, штрафу 3 458,79, 3% річних 1 098,60 грн та інфляційних втрат 7 532,69 грн є обґрунтованими.

Згідно відзиву відповідач посилається на норми законодавства щодо зменшення штрафних санкцій та вказує, що сума нарахувань перевищує половину суми заборгованості. яка оплачена відповідачем, а сума неустойки перевищує інфляційні. Зазначає, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо кредитор сприяв їхньому збільшенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні положення містяться у ст. 233 Господарського кодексу України, згідно з якою в разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №905/1005/18, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Згідно висновку Верховного Суд в постанові від 14.07.2021 № 916/878/20, суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення пені; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені. Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення пені, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено.

Отже, обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Окрім того, підприємництво за своєю суттю є ризикованою діяльністю. В Україні діє принцип свободи договору та заборони суперечливої поведінки, сторони добровільно уклали договір і визначили штрафні санкції, тому суд має зменшувати розмір пені саме у виключних випадках з урахуванням всіх обставин справи.

У даній справі відповідач не навів виняткових обставин, які б слугували підставою для зменшення пені і штрафу та не надав будь-яких доказів на підтвердження відповідних обставин, суд також таких обставин не знайшов.

Як вже зазначено, відповідачем не доведено конкретного впливу на можливість розрахунку обставин введення карантину і воєнного стану. Поряд з цим, всі суб`єкти підприємницької діяльності, підприємства, установи та організації України знаходяться в рівних умовах та здійснюють свою господарську діяльність в однаковому несприятливому економічному становищі та повинні вживати усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідач не доводить поважність причин прострочення та не вказує і не подає жодних доказів скрутного матеріального становища чи іншого впливу на можливість розрахунку.

Поряд з цим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер (висновки викладені у постанові Верховного Суду № 918/116/19 від 04.02.2020).

Як вказано вище, щомісячна ціна розрахунку за природний газ залежить, у тому числі, від обсягу його споживання відповідачем. Згідно умов Договору, газ, що постачався використовувався Споживачем для власних потреб в якості палива та/або сировини. Тобто, відповідач мав змогу регулювати обсяг власного споживання газу з урахуванням можливостей розрахунку та клопотати перед позивачем про зміну договірних обсягів споживання. Натомість, з розрахунку позивача вбачається, що відповідач порушував строки оплати систематично та кожного місяця споживання, починаючи з лютого 2020 року, і строки таких порушень в деяких випадках становили півроку і більше. Не дивлячись на вказані порушення, відповідач продовжував щомісячне власне споживання газу, не вживаючи жодних заходів по недопущенню порушень, у тому числі, шляхом зменшення обсягу споживання газу.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що сума нарахувань позивача є більшою від половини суми боргу, оскільки загальна сума зобов`язання, щодо якої допущено прострочення, становить 52 172,48 грн.

Крім того, згідно висновку Верховного Суд в постанові від 14.07.2021 № 916/878/20, при стягненні неустойки шкода кредитору, завдана порушенням зобов`язання презюмуються (її не треба доводити) і компенсується за рахунок неустойки. Поняття "значно" та "надмірно", які використовуються ст. ст. 551 ЦК та 233 ГК, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

У даній справі сума неустойки (штраф, пеня) становить 10 543,18 грн, що розумно співвідноситься із сумою простроченого зобов`язання 52 172,48 грн. Так, нараховані позивачем інфляційні і 3% річних певною мірою компенсують понесені ним збитки. Однак при встановлених обставинах систематичності порушення і при наявній можливості відповідача їх попередити на подальші періоди споживання газу, суд вважає, що зменшення штрафних в даному випадку нівелює правове значення відповідальності.

Також суд зазначає про необґрунтоване твердження відповідача про намір позивача збільшити суму штрафних санкцій, оскільки сума здійснених позивачем нарахувань залежить від періоду прострочення, тобто - від поведінки відповідача в обставинах виконання зобов`язання.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд не встановив підстав для зменшення штрафних санкцій, а тому позовні вимоги задовольняє повністю.

Судові витрати.

За правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 247-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Заболотної Віри Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 40121452) 19 174,47 грн, з яких: пені 7 084,39 грн, штрафу 3 458,79, 3% річних 1 098,60 грн та інфляційних втрат 7 532,69 грн, а також 2 684,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (електронною поштою: ); Фізичній особі-підприємцю Заболотній Вірі Михайлівні за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 16.10.2023.

Суддя В.В.Тимошевська