ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. Справа№ 910/10166/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Андрієнка В.В.

Корсака В.А.

розглянувши без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання)

заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівет Груп» адвоката Шатова С.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу

при розгляді апеляційної скарги Торговий дім «Дісон»

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.01.2023 (повний текст складено 02.01.2023)

у справі № 910/10166/22 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівет Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дісон»

про стягнення 97 700,67 грн, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави заявлених вимог.

24.07.2023 до Північного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку надійшла від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівет Груп» (далі - Товариство) адвоката Шатова С.О. надійшла заява про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи (далі - заява).

У поданій заяві заявник просить ухвалити додаткове рішення про судові витрати, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дісон» (далі - ТОВ «ТД «Дісон») на користь Товариства 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; розгляд справи про ухвалення додаткового судового рішення здійснити без участі позивача та його представника.

У поданій заяві Товариство зазначає, що у додатковій угоді №3 від 27.01.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги №63 від 01.08.2022 погоджено фіксований розмір гонорару адвоката за представництво та захист інтересів Товариства у апеляційному господарському суді, який складає 10 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви по суті.

Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 24.07.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О. судді Андрієнко В.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10166/22 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом заяви, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівет Груп» адвоката Шатова С.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до надходження матеріалів справи №910/10166/22.

11.09.2023 матеріали справи №910/10166/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 прийнято до розгляду заяву представника Товариства адвоката Шатова С.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Розгляд заяви постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Позиції учасників справи.

ТОВ «ТД «Дісон» надало заперечення на заяву від 14.07.2023 про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи, у якому просить зменшити розмір витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи в апеляційній інстанції, до 3 000,00 грн.

Витрачений адвокатом Товариства час на надання допомоги ТОВ «ТД «Дісон» вважає завищеним. Відповідач зазначає, що вартість заявлених позивачем витрат є неспівмірною та непропорційною зі складністю справи та необхідного часту для висловлення правової позиції, і крім того відповідач фактично просив суд врахувати часткову сплату ним під час розгляду справи заборгованості, адвокату не потрібно було вивчати додаткові джерела права, документи і доводи або інші обставини щодо спору.

Обставини справи, встановлені апеляційним господарським судом.

У вересні 2022 року Товариство звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило стягнути з ТОВ «ТД «Дісон» 97 700,67 грн, а саме: 62 921,09 грн основного боргу за договором поставки №1-24/06 від 24.06.2021, 2 420,99 грн - 3% річних, 12 618,81 грн інфляційних втрат, 19 739,78 грн пені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.01.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ТД «Дісон» на користь ТОВ «Юнівет Груп» 62 921,09 грн основного боргу, 19 679,84 грн пені, 2 420,99 грн 3% річних, 12 618,81 грн інфляційних втрат та 2 231,53 грн судового збору. У решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 02.01.2023, ТОВ «ТД «Дісон» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило оскаржуване рішення змінити та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути з ТОВ «ТД «Дісон» на користь ТОВ «Юнівет Груп» 49 921,09 грн основного боргу, в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат відмовити.

ТОВ «Юнівет Групп» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому просило залишити апеляційну скаргу ТОВ «ТД «Дісон» без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. У поданому відзиві Товариство зазначило, що докази на підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи, будуть надані протягом 5 днів з дня ухвалення судового рішення.

Також ТОВ «Юнівет Групп» надало заперечення на клопотання про долучення оригіналів документів, у якому просило у задоволенні клопотання відповідача відмовити у повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2023 апеляційну скаргу Торговий дім «Дісон» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.01.2023 у справі №910/10166/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.01.2023 у справі №910/10166/22 залишено без змін. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покладено на скаржника.

24.07.2023 до Північного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку надійшла заява від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівет Груп» адвоката Шатова С.О. про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/10166/22.

Товариство звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою, у якій просить ухвалити додаткове рішення про судові витрати, яким стягнути з ТОВ «ТД «Дісон» на користь Товариства 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

До поданої заяви Товариство долучило (в копіях):

- додаткову угоду №3 від 27.01.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги №63 від 01.08.2022;

- рахунок №1/05-04 від 05.04.2023;

- платіжне доручення №1416 від 11.04.2023;

- акт №3 від 14.07.2023 приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги;

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, від 14.07.2023.

З наданих із заявою та наявних у матеріалах справи документів встановлено таке.

01.08.2022 Товариство (клієнт) уклало з адвокатом Шатовим С.О. (далі - адвокат) договір про надання правової допомоги №63 (далі - договір), за умовами якого адвокат надає Товариству послуги з правничої допомоги.

27.01.2023 сторони уклали додаткову угоду №3 до договору, якою визначили розмір та порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката за надання правової (правничої) допомоги у спорі про стягнення з ТОВ «ТД «Дісон» на користь Товариства заборгованості за договором поставки №1-24/06 від 24.06.2021. Адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції - Північному апеляційному господарському суді, по справі №910/10166/22. Вартість послуг (гонорару) адвоката за надання правової (правничої) допомоги під час підготовки до розгляду справи та під час розгляду справи судом апеляційної інстанції складає 10 000,00 грн.

Порядок оплати гонорару: оплата послуг здійснюється за актом приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги протягом 10-ти календарних днів з дня підписання відповідного акту; оплата послуг може здійснюватися також у вигляді передплати або авансу; клієнт також бере на себе зобов`язання по оплаті судових витрат (в т.ч., але не виключно, судового збору, витрат на проведення судових експертиз тощо). Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом в готівковому або безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката, реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату гонорару.

14.07.2023 сторони підписали акт №3 приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги, згідно з яким адвокат надав, а клієнт прийняв такі роботи (послуги):

підготовка до розгляду справи: ознайомлення з матеріалами справи; правовий аналіз апеляційної скарги;

формування правової позиції;

надання усної консультації;

складання процесуальних документів: відзиву; заяв; заперечень; клопотань тощо;

представництво та захист інтересів клієнта під час розгляду справи №910/10166/22 у суді апеляційної інстанції - Північному апеляційному господарському суді.

Загальна вартість послуг складає 10 000,00 грн без ПДВ. Підписанням цього акта клієнт підтверджує факт належного надання адвокатом послуг відповідно до умов договору №63 від 01.08.2022 (додаткова угода №3 від 27.01.2023), сторони претензій один до одного не мають.

Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, від 14.07.2023 обсяг наданих адвокатом послуг/виконаних робіт та час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) під час підготовки до розгляду справи №910/10166/22 та під час розгляду справи судом апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ТОВ «ТД «Дісон» становить (додаткова угода №3 від 27.01.2023):

05.04.2023: складання заяви про ознайомлення з матеріалами справи; витрачений час - 0,40 год;

06.04.2023: ознайомлення з матеріалами справи в суді апеляційної інстанції; витрачений час - 1,00 год;

07.04.2023: правовий аналіз апеляційної скарги. Формування правової позиції та надання усної консультації; витрачений час - 3,50 год;

08.04.2023: складання відзиву на апеляційну скаргу; витрачений час - 2,20 год;

09.04.2023: складання відзиву на апеляційну скаргу; витрачений час - 1,00 год;

10.04.2023: складання відзиву на апеляційну скаргу. Здійснення відправки поштової кореспонденції (направлення відзиву на адресу суду та відповідача); витрачений час - 2,00 год;

17.04.2023: складання заперечення на клопотання про долучення оригіналів документів; витрачений час - 2,00 год;

20.06.2023: складання заяви до суду апеляційної інстанції; витрачений час - 0,50 год;

14.07.2023: складання заяви про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи. Копіювання документів (доказів) для суду та відповідача; витрачений час - 2,50 год.

Платіжним дорученням №1416 від 11.04.2023 на суму 10 000,00 грн Товариство сплатило виставлений адвокатом рахунок №1/05-04 від 05.04.2023.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 за змістом ч. 3 ст. 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону №5076-VI).

Закон №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст. 627 ЦК України.

Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону №5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, згідно із зазначеною нормою гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч. 1 ст. 30 Закону №5076-VI як «форма винагороди адвоката», але у розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

За положенням ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пункт 1 ч. 3 цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Так, зокрема, в абз. 2 пп. 4.1 п. 4 Рішення від 02.11.2004 №15-рп/2004 ним акцентувалася увага на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оцінюючи зміст зазначених приписів, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Апеляційний суд враховує, що позиція позивача у цій справі була сталою, вже була сформована до апеляційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається; інтереси позивача у цій справі як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції представляв один і той самий представник.

Також, на думку апеляційного суду, зазначені окремо у акті правовий аналіз апеляційної скарги, формування правової позиції та надання усної консультації охоплюються послугою з підготовки відзиву на касаційну скаргу.

Здійснення відправки поштової кореспонденції (направлення відзиву на адресу суду та відповідача) не є правничою допомогою у розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір заявлених Товариством витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 10 000,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспіврозмірні з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції, отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеному вище розмірі.

Відтак, врахувавши результати апеляційного розгляду справи, дослідивши надані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, керуючись ст. ст. 126, 129 ГПК України щодо заявленої до стягнення суми оплати послуг правової допомоги, зважаючи на заперечення відповідача, суд вважає, що справедливим, обґрунтованим та доведеним буде часткове задоволення заяви Товариства частково, у сумі 3 000,00 грн. Такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру і ці витрати є співмірними з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції.

При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу апеляційний суд враховує висновки, викладені саме у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з яким для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що часткове задоволення заяви Товариства, у сумі 3 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівет Груп» адвоката Шатова С.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дісон" (04108, м. Київ, пр. Правди, буд. 10-А, кв. 161, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнівет Груп" (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Дзерджинського, буд. 14, ) 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівет Груп» адвоката Шатова С.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

8. Справу №910/10166/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.В. Андрієнко

В.А. Корсак