ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2023 р. Справа №907/792/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Якімець Г.Г.,

суддів Бойко С.М.,

Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від заявника (скаржника) Уманець С.Г. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи EasyCon)

від ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база №89» та Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України, від 11 вересня 2023 року

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 31 серпня 2023 року (суддя Ремецькі О.Ф.)

про повернення заяви про забезпечення позову

у справі №907/792/23

за заявою Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України, м. Київ

про забезпечення позову до подання позовної заяви

особи, які можуть отримати статус учасників справи:

позивач Акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України

відповідач Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії Хліб України Хлібна база №89

третя особа Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі АТ «ДПЗКУ») звернулась до Господарського суду Закарпатської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, якою просив: заборонити всім суб`єктам державної реєстрації прав (державним реєстратором прав на нерухоме майно: державним та приватним нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим акредитованим суб`єктам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольських міських, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністраціях), окрім Міністерства юстиції України, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: Комплекс будівель елеватора, місце розташування: Закарпатська обл., Мукачівський р., с. Горонда, вулиця Елеваторна, будинок 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040.

- заборонити дочірньому підприємству державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база №89» вчиняти будь-які дії щодо відчуження об`єкта нерухомого майна, а саме: Комплекс будівель елеватора, місце розташування: Закарпатська обл., Мукачівський р., с. Горонда, вулиця Елеваторна, будинок 9, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040.

- заборонити дочірньому підприємству державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база №89» чинити АТ «ДПЗКУ» перешкоди в користуванні об`єктом нерухомого майна, а саме: Комплекс будівель елеватора, місце розташування: Закарпатська обл., Мукачівський р., с. Горонда, вулиця Елеваторна, будинок 9, до розгляду справи по суті.

31.08.2023 ухвалою Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/792/23 заяву АТ «ДПЗКУ» про забезпечення позову до подання позовної заяви № б/н від 25.08.2023 - повернуто заявнику.

При прийнятті ухвали місцевий господарський суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, оскільки у заяві про забезпечення позову відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та ч. 2 ст. 139 ГПК України, оскільки заява про забезпечення позову не містить повного найменування особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача або третьої особи). Разом з тим, судом не прийнято копію квитанції банку як належний доказ сплати судового збору саме за подання заяви про забезпечення позову від 25.08.2023 року, оскільки, у графі «Призначення платежу» вказано: « 101;37243279; Судовий збір, за позовом АТ «ДПЗКУ», Господарський суд Закарпатської області», однак, в даному випадку подана заява про забезпечення позову.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, АТ «ДПЗКУ» подало апеляційну скаргу від 11 вересня 2023 року, в якій просить скасувати вищезазначену ухвалу суду та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обгрунтовує наступним:

1) вважає, що відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції щодо зустрічного забезпечення, не є порушенням норм процесуального права, оскільки, з метою захисту своїх прав відповідач не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення;

2) вважає, що позивачем правомірно зазначено відповідачем ДП Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Хлібна база №89»;

3) щодо призначення платежу, апелянт зазначає, що в системі «Електронний кабінет» та на веб-порталі Судової влади України не має можливості вибрати призначення платежу за подання заяви про забезпечення позову;

4) покликається на судову практику Європейського суду щодо обмеження доступу до правосуддя та надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист;

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, відтак останнім не скористався своїм правом на подання відзиву.

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 907/792/23 розподілено до розгляду судді доповідачу Якімець Г.Г. Введено до складу судової колегії суддів Бойко С.М. та Бонк Т.Б., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2023.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 31 серпня 2023 року про повернення заяви про забезпечення позову у справі №907/792/23 та ухвалою суду від 02.10.2023 розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 16.10.2023.

Судове засідання з розгляду апеляційної скарги проводилося в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи EasyCon, за клопотанням скаржника та відповідною ухвалою суду.

Представник заявника (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив такі задоволити: скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представники ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база №89» та Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.12 ст.270 ГПК України).

Оскільки явка представників ДП ДАК «Хліб України» «Хлібна база №89» та Приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. не визнавалася обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за їхньої відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку про залишення ухвали Господарського суду Закарпатської області від 31.08.2023 у справі № 907/792/23 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з наступних підстав.

Як уже було зазначено вище, Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі АТ «ДПЗКУ») звернулась до Господарського суду Закарпатської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно частини 1 статті 139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, приписами частини 2 наведеної статті визначено, що якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

З вищенаведеного слідує, що при поданні заяви про забезпечення позову заявнику слід дотриматись як порядку подачі так і форми, яка має містити відомості перелічені у ст. 139 ГПК України.

В даному випадку, як встановлено судом з чим і погоджується судова колегія, заявником при поданні такої заяви не дотримано вимог п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, оскільки у заяві про забезпечення позову відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та вимоги ч. 2 ст. 139 ГПК України, оскільки заява про забезпечення позову не містить повного найменування особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача або третьої особи). Так, заявник зазначає, що має намір звернутися із позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, за яким спірне майно вибуло із власності АТ «ДПЗКУ», а також з позовом про визнання недійним та скасування результатів аукціону ID:BSE001-UA-185, за яким майно незаконно було відчужене третій особі.

Щодо тверджень апелянта, що відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції щодо зустрічного забезпечення, не є порушенням норм процесуального права, оскільки, з метою захисту своїх прав відповідач не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення судова колегія вважає таким що не заслуговує на увагу суду, оскільки, ч. 6 ст. 139 ГПК України визначено, що слід надати заявнику при поданні такої заяви.

При цьому, заявником не визначено статусу такої особи при поданні заяви про вжиття заходів забезпечення позову та не висловлено наміру визначення її учасником розгляду судом такої заяви.

Слід зазначити, що заявником окрім наведеного не визначено статус третьої особи відповідно до статей 49, 50 ГПК України.

Окрім того, заявником до заяви приєднано відомості про те, що за результатами оспорюваних ним при зверненні з позовом результатів проведення аукціону вже укладено договір купівлі-продажу спірного майна на користь фізичної особи.

Щодо сплати судового збору, судова колегія зазначає, що частиною 1 статті 6 Закону "Про судовий збір" судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу. Сплата судового збору за допомогою електронного платіжного засобу оформляється квитанцією платіжного термінала, чеком банкомата, сліпом або іншими документами за операціями з використанням електронних платіжних засобів у паперовій або електронній формі. Сплата судового збору за допомогою платіжного пристрою оформляється за допомогою касового документа (квитанції, чека тощо), який містить усі обов`язкові реквізити касового документа.

Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 року № 163 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція).

Пунктами 9, 10 розділу І Інструкції передбачено, що ініціатор має право оформити платіжну інструкцію в електронній або паперовій формі. Ініціатор заповнює реквізити платіжної інструкції державною мовою з урахуванням вимог, зазначених в указівках щодо заповнення реквізитів платіжної інструкції, оформленої в паперовій або електронній формі (додаток), та вимог розділів II-IV, VI цієї Інструкції. Ініціатор має право заповнювати реквізити платіжної інструкції латинськими літерами, якщо це передбачено правилами платіжної системи/внутрішніми правилами надавача платіжних послуг.

Пунктом 37 Інструкції визначено, що платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити, як, зокрема, призначення платежу.

З додатку до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжної інструкції є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених Інструкцією.

За умовами пункту 41 Інструкції платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Отже, платіжна інструкція на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою чи інші документи додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Враховуючи наведене, у даному випадку необхідними реквізитами платіжного документа, який підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в установлених порядку і розмірі є, зокрема, відомості про оплату судового збору за подання такої заяви про забезпечення позову.

У той же час до заяви про забезпечення позову від 25.08.2023 року АТ «ДПЗКУ» було додано копію квитанції від 25.08.2023 року № Н6К9-ОК86-АММ1-Т727 на суму 1 342,00 грн., в якій у графі "Призначення платежу" вказано: "101;37243279; Судовий збір, за позовом АТ «ДПЗКУ», Господарський суд Закарпатської області".

За таких обставин, місцевий господарський суд правомірно не прийняв копію квитанції як належний доказ сплати судового збору саме за подання заяви про забезпечення позову від 25.08.2023 року, відтак, доводи апелянта в тій частині судовою колегією не приймаються, оскільки, суд керувався згідно пункту 41 Інструкції.

Також не заслуговують на увагу покликається на судову практику Європейського суду щодо обмеження доступу до правосуддя та надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки, заявник не обмежений у кількості подання таких заяв та на судовий захист.

Частиною 7 ст. 140 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, ухвала Господарського суду Закарпатської області від 31.08.2023 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в оскаржуваній ухвалі суду.

Судовий збір, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.236, 255, 270, 271, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 31 серпня 2023 року у справі №907/792/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України без задоволення.

Матеріали справи №907/792/23 повернути Господарському суду Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку, у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 18 жовтня 2023 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.