ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.10.2023 Справа №905/1055/19 (905/1049/23)

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

за позовом керуючого санацією Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, , Шульги І.В.,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна», м.Київ, ,

про стягнення 262171,80 грн., -

без виклику сторін,-

І. Короткий зміст позовної заяви, заперечень та інших заяв, клопотань учасників справи:

07.08.2023 через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява №20 від 03.08.2023 керуючого санацією Шульги І.В. Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна», м.Київ, про стягнення 262171,80 грн., у тому числі:

- основний борг у сумі 153 555,60 грн. на підставі п.7.3 договору поставки №16000801 від 05.09.2016;

- інфляційні втрати в сумі 55 077,88 грн. на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України;

- 15% річних в сумі 35 401,93 грн. на підставі п.7.10 договору поставки №16000801 від 05.09.2016;

- 3% річних в сумі 7 080,39 грн. на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України;

- пеня в сумі 11 056,00 грн. на підставі п.7.3 договору поставки №16000801 від 05.09.2016.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем умов договору поставки №16000801 від 05.09.2016 в частині постачання продукції, за яку позивачем внесено попередню оплату, неповернення відповідачем суми передоплати позивачу, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для її стягнення у судовому порядку, а також нарахування пені, річних та інфляційних витрат.

Під час розгляду справи встановлено, що підставою застосування заявленої до стягнення пені виступає п.7.2 договору поставки №16000801 від 05.09.2016.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав у копіях: договір поставки №16000801 від 05.09.2016 із протоколом розбіжностей та специфікаціями № (2016 рік), № (2016 рік), № (2017 рік), № (2017 рік) до нього, банківські виписки за 16.12.2016, за 28.02.2017, вимоги Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» №01-01/14 від 04.06.2021, №01-01/116 від 24.12.2021, описи вкладення у цінні листи, фіскальні чеки АТ «Укрпошта» від 08.06.2021, від 24.12.2021, накладні АТ «Укрпошта» №920 від 08.06.2021, №160 від 24.12.2021.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.253, 256, 257, 261, 525, 526, 530, 536, 538, 547, 549, 610, 611, 612, 615, 625, 629, 651, 653, 655, 665, 693, 712, п.12. п.19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 188, 193, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Відзив від відповідача не надходив.

ІІ. Процесуальній дії суду:

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.08.2023 встановлений єдиний унікальний номер судової справи №905/1055/19 (905/1049/23), справу передано до провадження судді Кротінової О.В. на підставі ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, у зв`язку з перебуванням в провадженні судді Кротінової О.В. справи №905/1055/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» ().

Ухвалою суду від 18.08.2023 прийнято позовну заяву №20 від 02.08.2023 до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1055/19 (905/1049/23); визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; визначено позивачу надати: відповідно до ст.ст.166, 251 Господарського процесуального кодексу України відповідь на відзив у строк до 17.09.2023 разом із доказами її направлення на адресу відповідача; визначено відповідачу надати: відповідно до ст.ст.165, 251 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову у строк до 02.09.2023, але не пізніше 15 днів з дня повідомлення про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду; визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі; роз`яснено сторонам, що за клопотанням однієї із сторін розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Щодо дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, суд зазначає таке.

За даними веб-сайту інформаційного агентства «ЛІГА:ЗАКОН», юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна», , є: 02002, м.Київ, вул.Сверстюка, буд.11.

Ухвала суду від 18.08.2023 у даній справі скерована засобами поштового зв`язку на вищезазначену адресу відповідача, яка є актуальною.

На адресу господарського суду повернувся конверт з надісланою ухвалою у справі з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Зміну місцезнаходження/місця реєстрації відповідача не встановлено.

18.08.2023 ухвала Господарського суду Донецької області від 18.08.2023 направлена на електронні поштові скриньки відповідача: , , .

За даними довідки Господарського суду Донецької області про доставку електронного листа документ, надісланий на електронну адресу , доставлено до електронної скриньки 18.08.2023.

05.09.2023 на веб-сайті Господарського суду Донецької області опубліковано оголошення для Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна», у якому викладено зміст ухвали від 18.08.2023 по справі №905/1055/19 (905/1049/23).

Також 12.09.2023 уповноваженим працівником суду здійснено спроби повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна» про зміст постановленої ухвали 18.08.2023 шляхом надання телефонограми, проте зв`язок з відповідачем не встановлено.

13.09.2023 ухвала Господарського суду Донецької області від 18.08.2023 направлена на електронні поштові скриньки відповідача: ; .

Суд зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

За таких обставин можна дійти висновку, що невручення ухвали суду відбулось через недотримання відповідачем вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованого йому судового рішення (ухвали).

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм ч.2 ст.2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні означеної відмітки свідчить про відмову зацікавленої особи отримати копію судового рішення і вважаються днем вручення ухвали суду в силу положень п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України.

Також, суд наголошує, що за змістом ст.ст.2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Ухвалу Господарського суду Донецької області у даній справі розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, який створений для відкритого безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України до судових рішень.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Донецької області у даній справі.

Враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, суть спору, відсутність клопотань від учасників справи щодо розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін, беручи до уваги належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв`язку) відповідних доказів до суду, суд дійшов висновку про існуючу можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, ґрунтуючись на положеннях ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом:

05.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна» (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Єнакієвський металургійний завод» (покупець) укладено договір поставки №16000801, згідно п.п.1.1 якого постачальник зобов`язався передати, а покупець - прийняти та оплатити продукцію (товар) на умовах, передбачених даним договором.

Згідно п.2.1 договору кількість, номенклатура, виробник та рік випуску товару вказуються в специфікаціях до цього договору, які є його невід`ємною частиною (далі - специфікації).

Згідно п.3.1 договору поставка товару здійснюється видами транспорту, вказаними в специфікаціях.

Постачальник зобов`язується поставити товар на умовах поставки, вказаних в специфікаціях відповідно до ІНКОТЕРМС. Офіційні правила тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2010р.) (п.3.2 договору).

Відповідно до п.3.3 договору строки поставки товару, а при необхідності, вантажоодержувач та вантажовідправник товару вказуються в специфікаціях.

За умовами п.3.4 постачальник має право здійснити поставку товару в інші строки виключно на підставі попередньої згоди покупця у письмовій формі.

Постачальник зобов`язаний повідомити покупця про ймовірну дату поставки товару не пізніше 3-х календарних днів до дати поставки (п.3.5 договору).

Право власності на товар та ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару (п.3.6 договору).

Згідно п.4.1 договору поставка товару здійснюється за цінами, які визначені відповідно до умов поставки, зазначені в специфікаціях та включають в себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, пакування, маркування та інші видатки постачальника пов`язані з поставкою товару.

Ціна на товар може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін в даний договір, якщо інше не вказано в специфікаціях. Зміна ціни після оплати товару не допускається (п.4.2 договору).

Загальна сума договору визначається як сумарна вартість товару, поставка якого здійснюється згідно доданих до нього специфікацій (п.4.3 договору).

За умовами пп.5.1, 5.2 договору оплата покупцем товару здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в даному договорі. Оплата за поставлений товар буде здійснюватися протягом тридцяти календарних днів з моменту поставки товару та надання покупцю документів, вказаних в п.6.4 цього договору, якщо інше не вказано в специфікаціях.

Відповідно до п.6.4 договору постачальник зобов`язаний надати покупцю до початку приймання товару наступні документи:

- рахунок на оплату товару (оригінал);

- транспортні та супровідні документи (в т.ч. товаро-супровідну накладну (оригінал) та накладну на поставлені ресурси (оригінал) при поставці автомобільним транспортом; залізничну накладну (копію) при поставці залізничним транспортом);

- пакувальні документи (копія);

- сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальник не є виробником) (копія);

- сертифікат санітарно-гігієничного висновку та сертифікат радіологічної безпеки (в передбачених законодавством випадках) (копія);

- акт приймання-передачі товару (в 2-х екземплярах), оформлений з боку постачальника (оригінал);

- інші документи, передбачені специфікаціями.

Покупець має право відмовитись від приймання поставленого товару до надання постачальником документів, вказаних в п.6.4 даного договору (п.6.5 договору).

Пунктом 7.2 договору встановлено, у разі порушення більш ніж на 30 календарних днів строку оплати поставленого товару, покупець сплачує пеню у розмірі 0,04% від вартості поставленого товару за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді.

Відповідно до п.7.3 договору у випадку порушення термінів або обсягу поставок товару, постачальник сплачує покупцю неустойку в розмірі 8% від вартості не поставленого в строк товару. У випадку порушення термінів поставки більш, ніж на 10 календарних днів покупець вправі відмовитись від подальшого приймання та оплати товару, а також вимагати повернення раніше сплачених за товар сум, які постачальник зобов`язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення покупця, яке вважається отриманим постачальником після спливу трьох робочих днів з моменту його відправки покупцем за адресою постачальника, вказаного у цьому договорі.

У випадку порушення постачальником термінів поставки товару, передбачених цим договором, за яке покупцем внесена повна або часткова попередня оплата, постачальник за користування грошовими коштами покупця зобов`язаний сплатити 15% річних, від суми грошових коштів, сплачених покупцем, за період з дня оплати до дня фактичної поставки товару або дня повернення грошових коштів (п.7.10 договору).

Згідно п.10.5 договору даний договір діє до 05.09.2018. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) по даному договору.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Згідно специфікації № за 2016 рік до договору №16000801 від 05.09.2016 сторони узгодили поставку товару «перетворювач Елємєр» на загальну суму 170430,00 грн. з ПДВ; термін поставки- 70-85 календарних днів з моменту списання з поточного рахунку покупця 50% передоплати; термін оплати поставленого товару: 50% передоплата з моменту підписання цієї специфікації сторонами, 50% по факту отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження (відвантаження продукції здійснюється після отримання постачальником 100% вартості специфікації); датою поставки товару вважається дата: поставки на склад покупця з відміткою у видаткових накладних.

Згідно специфікації № за 2017 рік до договору №16000801 від 05.09.2016 сторони узгодили поставку товару «перетворювач Елємєр» на загальну суму 136681,20 грн. з ПДВ; термін поставки- 65-90 календарних днів з моменту списання з поточного рахунку покупця 50% передоплати; термін оплати поставленого товару: 50% передоплата з моменту підписання цієї специфікації сторонами, 50% по факту отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження (відвантаження продукції здійснюється після отримання постачальником 100% вартості специфікації); датою поставки товару вважається дата: поставки на склад покупця з відміткою у видаткових накладних.

Специфікації № (2016 рік) та № (2017 рік) суд не бере до розгляду, оскільки такі не стосуються предмета доказування.

Згідно банківських виписок Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» за 16.12.2016, за 28.02.2017 позивачем сплачено відповідачу на виконання умов договору №16000801 від 05.09.2016:

16.12.2016 - 85215,00 грн. у якості передплати за перетворювач Елємєр, рахунок №СФ-0000437 від 05.12.2016, що є 50% від загальної вартості товару, поставка якого обумовлена специфікацією № за 2016 рік;

28.02.2017 - 68340,60 грн., у якості передплати за перетворювач Елємєр, рахунок №СФ-00064 від 27.01.2017, що є 50% від загальної вартості товару, поставка якого обумовлена специфікацією № за 2017 рік,

загалом 153555,60 грн.

Матеріали справи не вказують на наявність повідомлення про готовність товару до відвантаження.

Відповідно до вимоги Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» №01-01/14 від 04.06.2021 останній просив Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна» у семиденний строк від дня пред`явлення цієї вимоги сплатити суму заборгованості у розмірі 153555,60 грн., у зв`язку з не виконанням постачальником зобов`язань з поставки товару за договором №16000801 від 05.09.2016 згідно специфікацій № за 2016 рік, № за 2017 рік, з посиланням на приписи ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, п.7.10 договору.

У підтвердження направлення вказаної вимоги відповідачу надано копії опису вкладення у цінний лист, датований 08.06.2021, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 08.06.2021, накладної АТ «Укрпошта» №920 від 08.06.2021.

Відповідно до вимоги Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» №01-01/116 від 24.12.2021 останній повторно просив Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна» сплатити суму заборгованості у розмірі 153555,60 грн., у зв`язку з не виконанням постачальником означених зобов`язань за договором №16000801 від 05.09.2016, з посиланням на приписи ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, п.7.10 договору.

У підтвердження направлення вказаної вимоги відповідачу надано копії опису вкладення у цінний лист, фіскального чеку АТ «Укрпошта» від 24.12.2021, накладної АТ «Укрпошта» №160 від 24.12.2021.

Вимоги надіслано за адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна», , є: 02002, м.Київ, вул.Сверстюка, буд.11, що є актуальною на дату звернення.

Оскільки, внаслідок не здійснення відповідачем зобов`язань з поставки товару позивачу за договором №16000801 від 05.09.2016, сума попередньої оплати ним не повернута та вимоги залишено без відповіді, за Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна» рахується заборгованість у загальній сумі 153555,60грн., що і зумовило звернення позивача до господарського суду з даним позовом, для захисту свого порушеного права.

IV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані ним положення законодавства:

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Внаслідок укладення договору поставки №16000801 від 05.09.2016 між сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено, згідно наявних в матеріалах справи банківських виписок за 16.12.2016 та за 28.02.2017 з призначенням платежу: «передоплата за перетворювач Елємєр за договором №16000801 від 05.09.2016» позивачем здійснено попередню оплату на загальну суму 153555,60 грн.

Спростування отримання відповідачем вказаних грошових коштів з матеріалів справи не вбачається.

Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно із ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Як встановлено, згідно специфікації № за 2016 рік до договору №16000801 від 05.09.2016 термін поставки - 70-85 календарних днів з моменту списання з поточного рахунку покупця 50% передоплати.

Згідно специфікації № за 2017 рік до договору №16000801 від 05.09.2016 термін поставки - 65-90 календарних днів з моменту списання з поточного рахунку покупця 50% передоплати.

Отже, враховуючи дати здійснення попередньої оплати позивачем, поставка товару мала бути здійснена відповідачем за специфікацією № за 2016 рік у період з 16.12.2016 по 10.03.2017, за специфікацією № за 2017 рік - з 28.02.2017 по 28.05.2017.

Матеріали справи не містять доказів поставки товару за договором №16000801 від 05.09.2016.

З огляду на таке слідує, що сума невикористаної попередньої оплати становить 153555,60 грн.: за специфікацією № за 2016 рік - 85215,00грн., за специфікацією № за 2017 рік - 68340,60грн.

Спірне зобов`язання відповідача з поставки товару виникло під час дії договору поставки №16000801 від 05.09.2016, а отже положення останнього підлягають застосуванню у розглядуваних правовідносинах.

Згідно п.7.3 договору визначено, у разі порушення строків поставки більш ніж на 10 календарних днів, право вимоги позивача, як покупця, повернення раніше сплачених за товар сум, які постачальник зобов`язаний повернути протягом трьох банківських днів з моменту отримання повідомлення покупця, яке вважається отриманим постачальником після спливу трьох робочих днів з моменту його відправки покупцем за адресою постачальника, вказаного у цьому договорі.

Поряд з цим, виходячи зі змісту даного пункту договору, таке право підлягає реалізації у сукупності з відмовою від приймання товару та оплати товару.

Приватне акціонерне товариство «Єнакієвський металургійний завод» зверталось до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна» з вимогами №01-01/14 від 04.06.2021, №01-01/116 від 24.12.2021, що є за своїм змістом вимогою повернення суми попередньої оплати і не може тлумачитися як таке, що звільняє іншу сторону від виконання зобов`язання. Тобто не може бути розцінено як відмова від приймання товару та оплати товару.

За обставин викладеного, суд не вбачає підстав застосування п.7.3 договору у приведеній частині до розглядуваних правовідносин.

Одночасно, за змістом ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як слідує з фактичних обставин справи, реалізовано право вимоги повернення суми попередньої оплати.

Доказів повернення позивачу грошових коштів в сумі 153555,60 грн. до справи не надано, з матеріалів справи не вбачається.

В силу положень ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідача виникло грошове зобов`язання перед позивачем, розмір якого підтверджується банківськими виписками.

Відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку позивач вимагає повернути на підставі ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України.

Вказане зобов`язання, відповідно до положень частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами строку поставки (за специфікацією № за 2016 рік - 10.03.2017, за специфікацією № за 2017 рік - 28.05.2017), який виходячи із суті зобов`язання сторін є тим строком, після настання якого постачальник (продавець) усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів.

Таким чином у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто за специфікацією № за 2016 рік - з 11.03.2017, за специфікацією № за 2017 рік - з 29.05.2017.

Аналогічний висновок щодо моменту виникнення зобов`язання відповідача з повернення суми попередньої оплати зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22.09.2020 у справі №918/631/19.

V. Висновки суду:

З огляду на встановлені обставини справи та мотиви з яких виходить суд, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу є обґрунтованими, доведеними належним та такими, що підлягають задоволенню у сумі 153555,60 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 7 080,39грн., нарахованих на суму боргу 153555,60 грн. за період з 18.06.2021 по 31.05.2023, 15% річних в сумі 35 401,93 грн., нарахованих на суму боргу 153555,60 грн. за період з 18.06.2021 по 31.05.2023, та 55 077,88 грн. - інфляційних витрат, нарахованих на суму боргу 153555,20 грн. за період липня 2021 по травень 2023.

Досліджуючи правомірність вимог у цій частині суд дійшов таких висновків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19 та постановах Верховного Суду, від 21.02.2018 у справі №910/12382/17, від 03.08.2022 у справі №910/6232/21 та від 14.02.2023 у справі №910/15531/21 Верховним Судом відзначено, що аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема за товар, який має бути поставлений, за роботи які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося. Тобто правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3% річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. Одночасно заявлено до стягнення 15% річних на підставі п.7.10 договору.

Згідно п.7.10 договору у випадку порушення постачальником термінів поставки товару, передбачених цим договором, за яке покупцем внесена повна або часткова попередня оплата, постачальник за користування грошовими коштами покупця зобов`язаний сплатити 15% річних, від суми грошових коштів, сплачених покупцем, за період з дня оплати до дня фактичної поставки товару або дня повернення грошових коштів.

Здійснив аналіз приведеного пункту договору та відповідальність, встановлену ч.2 статті 625 Цивільного кодексу України, слідує.

3% річних відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Інший розмір процентів може бути встановлений договором або законом.

Пункт 7.10 договору за своїм змістом, визначаючи зобов`язання покупця сплатити 15% річних, від суми грошових коштів, сплачених покупцем, за користування грошовими коштами, за період з дня оплати до дня фактичної поставки товару або дня повернення грошових коштів, фактично визначає відповідальність відповідача (постачальника), який прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, що є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Тобто, іншим розміром процентів річних, що встановлений ст.625 Цивільного кодексу України.

Звідси виходить подвійне застосування одного виду відповідальності за одне й те саме правопорушення, що суперечить ст.61 Конституції України.

З огляду на таке, узгодження сторонами іншого розміру процентів річних, що підлягають застосуванню у спірних відносинах, вимоги позивача про стягнення 3% річних у сумі 7 080,39 грн. є неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Перевіривши розрахунок 15% річних на суму боргу 153555,60 грн. за період з 18.06.2021 по 31.05.2023, що не суперечить дійсним обставинам справи, встановлено їх розмір у сумі 44993,89 грн.

У зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, є грошовим зобов`язанням, а тому є правомірним нараховування інфляційних втрати на підставі ч.2 ст.625 цього Кодексу.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат на суму боргу 153555,20 грн. (сума застосована позивачем при розрахунку, наведеному у позовній заяві) за період з 07.2021 по 05.2023 встановлено їх розмір у сумі 55083,08 грн.

З огляду на невиконання відповідачем обов`язку щодо повернення позивачу попередньої оплати, дотримуючись меж заявлених позовних вимог, вимоги позивача про стягнення з відповідача 15% річних та інфляційних витрат підлягають задоволенню у повному обсязі, у розмірі визначеному позивачем, оскільки за розрахунком суду їх розмір становить більшу суму, ніж заявлено до стягнення, а саме 15% річних у розмірі 35 401,93грн., інфляційні витрати у розмірі 55 077,88 грн.

В частині вимог щодо стягнення пені в сумі 11 056,00 грн.

Позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення суму пені в розмірі 11 056,00 грн., нарахування здійснено на суму боргу 153555,60 грн. із застосуванням ставки у розмірі 0,04%, із розрахунку на 180 днів.

У позові позивачем зазначено, що згідно п.7.2 договору за порушення строку перерахування грошових коштів, надмірно отриманих від позивача, відповідачу нарахована пеня 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочки (не більша подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді).

Поряд з цим, згідно п.7.2 договору встановлена відповідальність, яка полягає застосуванню, у випадку порушення більш ніж на 30 календарних днів строку оплати поставленого товару, до покупця та встановлює обов`язок сплати ним пені у розмірі 0,04% від вартості поставленого товару за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді.

Застосування відповідальності до постачальника у вигляді пені у розмірі 0,04% від суми несвоєчасно перерахованих грошових коштів за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді, у разі порушення строку повернення раніше сплачених за товар сум, пов`язаного з порушенням строків поставок, передбачено п.7.11 договору.

Таким чином вбачається помилкове посилання позивача на п.7.2 договору, як підставу застосування даної відповідальності.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафні санкції - господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (п.1 ст.216 Господарського кодексу України).

У розумінні ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Перевіривши підстави та арифметичний розрахунок даних позовних вимог за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», суд дійшов висновку про те, що заявлений період є таким, що не суперечить дійсним обставинам справи, з дотриманням встановлених обмежень. Здійснив розрахунок пені із застосуванням ставки у розмірі 0,04% за кожен день (180 днів) прострочення на суму 85215,00грн. - розмір штрафних санкцій становить 6135,48грн., на суму 68340,60грн. - 4920,52грн., що разом дорівнює 11056,00грн.

З урахуванням цього, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені у повному обсязі у сумі 11056,00грн.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 7, абз.1 ч.3 ст.12, ст.ст.13, 42, 73-80, 86, 129, ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.ст.233, 236-238, 240-241, 247, 250, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги керуючого санацією Шульги І.В. Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод», м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна», м.Київ, про стягнення 262171,80 грн., у тому числі: основний борг у сумі 153 555,60 грн., інфляційні втрати в сумі 55 077,88 грн., 15% річних в сумі 35 401,93 грн., 3% річних в сумі 7 080,39 грн., пеня в сумі 11 056,00 грн., задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД ТЕК Україна» (02002, м.Київ, вул.Сверстюка, буд.11, , банківські реквізити не вказано) на користь Приватного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» (50000, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Свято-Миколаївська, буд.93А, каб.301, , банківські реквізити не вказано) 255091,41 грн., з яких основний борг у сумі 153 555,60грн., інфляційні втрати в сумі 55 077,88грн., 15% річних в сумі 35 401,93грн., пеня в сумі 11 056,00грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 3061,10грн.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5.Згідно з ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового судового рішення.

6.Повний текст рішення складено 16.10.2023.

Суддя О.В. Кротінова