ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.10.2023м. ДніпроСправа № 904/4973/22

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

розглянувши заяву про затвердження мирової угоди

у справі №904/4973/22

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТПРОМСЕРВІС"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 у справі №904/4973/22 позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРИВАТПРОМСЕРВІС» на користь 320.536,08 грн основної заборгованості, 45.528,72 грн пені, 16.339,20 грн трьох процентів річних, 89.922,13 грн інфляційних втрат, 3.542,45 грн судового збору. В решті позовних вимог (про стягнення 90.881,84 грн пені) відмовлено; вирішено повернути КОМУНАЛЬНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ «ТЕПЛОЕНЕРГО» ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ 3.542,45 грн судового збору з Державного бюджету України, сплата якого підтверджується платіжним документом №8068 від 22.12.2022, про що слід постановити ухвалу після набрання вказаним рішенням законної сили.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2023 у справі №904/4973/22, яке набрало законної сили 16.03.2023, було видано наказ від 24.03.2023 та ухвалу про повернення судового збору у розмірі 3.542,45 грн з Державного бюджету України.

17.10.2023 до господарського суду надійшла заява Комунального підприємства "Теплоенерго" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТПРОМСЕРВІС" про затвердження мирової угоди у справі № 904/4973/22, у якій сторони просять затвердити мирову угоду від 26.09.2023 та закрити провадження у справі, про що винести ухвалу.

Розглянувши подану заяву, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 192 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Суд зазначає, що укладення мирової угоди є правом сторін, яким вони можуть скористатися у будь-який момент судового розгляду, тобто після відкриття провадження у справі судом першої, апеляційної чи касаційної інстанції та до ухвалення судового рішення за результатами такого розгляду.

Після ухвалення судового рішення судовий процес припиняється. Разом з тим, процес захисту прав продовжується у формі виконання судового рішення, яке може відбуватися у добровільному чи примусовому порядку (виконавче провадження).

Згідно зі ст. 330 ГПК України мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ.

Отже, після завершення судового процесу право на укладення мирової угоди може бути реалізовано лише в процесі примусового виконання судового рішення, тобто за наявності відкритого виконавчого провадження, оскільки така заява подається сторонами в порядку статті 330 ГПК України саме виконавцеві, який потім з нею і звертається до суду.

Відтак процесуальний закон чітко визначає суб`єктів, які вправі подати до суду мирову угоду, укладену у процесі виконання рішення, а саме такими суб`єктами є державний або приватний виконавець, на виконанні в яких знаходиться відповідне виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2023 у справі №752/11324/14-ц та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.09.2020 у справі №753/16296/14-ц.

Окрім того, сторони не позбавлені можливості виконувати рішення суду в добровільному порядку в передбачений законом спосіб.

З огляду на вищевикладене суд вбачає підстави для повернення спільної заяви про затвердження мирової угоди укладеної в процесі виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 170, 192, 234, 235, 330 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

Повернути Комунальному підприємству "Теплоенерго" та Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТПРОМСЕРВІС" заяву про затвердження мирової угоди і додані до документи, в тому числі оригінал мирової угоди від 26.06.2023, без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Додатки: заява про затвердження мирової угоди і додані до документи на 8 арк., в тому числі оригінал мирової угоди від 26.06.2023.

Суддя С.А. Дупляк