16.10.2023Справа № 910/7522/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/7522/23
про стягнення 2 467 942, 20 грн,
про визнання зобов`язання припиненим в частині,
від позивача: Гусаров Владислав
від відповідача: не з`явився
До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Будкомплект-Дніпро» (далі за текстом ТОВ «Будкомплект-Дніпро», Позивач, Субпідрядник) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мандік Україна» (далі за текстом ТОВ «Мандік Україна», Відповідач, Підрядник) про стягнення 2 467 942, 20 грн заборгованості за договором № ЕСКО-МУ-БКД-1-2021 про виконання енергозберігаючих робіт від 12.03.2021 (далі за текстом Договір).
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 05.06.2023.
15.06.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву та зустрічний позов, в якому Відповідач (Позивач за зустрічним позовом) просить суд припинити зобов`язання ТОВ «Будкомплект-Дніпро» перед ТОВ «Мандік Україна» у сумі 1 448 612, 16 грн, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що виникли за Договором у залишковій сумі 2 467 942, 20 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, чим зменшити суму заборгованості ТОВ «Мандік Україна» перед ТОВ «Будкомплект-Дніпро» на різницю зустрічних вимог, а саме до 1 019 330, 04 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 зустрічну позовну заяву прийнято до свого провадження суддею Пукасом А.Ю., вирішено її розгляд здійснювати спільного з первісним позовом, підготовче засідання призначено на 03.07.2023.
Рішенням Господарського суду міста Києві від 25.09.2023 позов ТОВ «Будкомплект-Дніпро» задоволено, зустрічний позов ТОВ «Мандік Україна» задоволено частково, проведено зустрічне зарахування грошових сум та судових витрат, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами та відповідно стягнуто з ТОВ «Мандік Україна» на користь ТОВ «Будкомплект-Дніпро» за результатами зустрічного зарахування заборгованість в розмірі 1 432 951, 49 грн та судовий збір 15 524, 86 грн.

03.10.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові докази понесення ТОВ «Мандік Україна» витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2023 питання розподілу витрат ТОВ «Мандік Україна» на професійну правничу допомогу призначено на 16.10.2023.

10.10.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання ТОВ «Будкомплект-Дніпро» про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2023 розгляд клопотання ТОВ «Будкомплект-Дніпро» про ухвалення додаткового рішення призначено на 16.10.2023.

16.10.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про виправлення описки.

16.10.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Відповідача щодо заявленої Позивачем до відшкодування розміру суми витрат з правничої допомоги.

У судовому засіданні 16.10.2023, яке проходило в режимі відеоконференції представник Позивача надав пояснення по суті поданого клопотання та просив суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн.

Представник Відповідача у дане засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання.

Відтак, заслухавши пояснення представника Позивача та розглянувши клопотання сторін щодо здійснення розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 у даній справі позов ТОВ «Будкомплект-Дніпро» до ТОВ «Мандік Україна» про стягнення 2 467 942, 20 грн заборгованості за Договором задоволено, зустрічний позов ТОВ «Мандік Україна» до ТОВ «Будкомплект-Дніпро» задоволено частково, а саме в розмірі вимог 1 432 951, 49 грн. в той час як фактично Відповідачем заявлялося 1 448 612, 16 грн.

Також у вказаному рішення судом зазначено, про те, що розподіл витрат на професійну правничу допомогу судом не здійснюється з огляду на зазначення сторонами інформації про надання додаткових доказів понесення таких витрат у відповідності до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України).

Відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, Позивач звернувся до суду 10.10.2023 із клопотанням про ухвалення додатково рішення у справі, до якого також додано додаткові докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем у якості доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу надано:

- договір № 24/04 про надання правової допомоги адвокатом від 24.04.2023, пунктом 3.8. якого визначено вартість послуг адвоката 1 000 грн за одну годину робочого часу адвоката, факт надання яких згідно пункту 3.7. підтверджується Актом про виконання адвокатом цього договору;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4496 від 04.10.2019;

- ордер серії АЕ №1196922 від 08.05.2023;

- Акт № 29/09 від 29.09.2023 про виконання адвокатом договору № 24/04 від 24.04.2023;

- платіжні інструкції № 1107 від 10.08.2023 на суму 5 000 грн та № 1125 від 21.08.2023 на суму 5 000 грн.

Із наданого Позивачем Акту № 29/09 від 29.09.2023 про виконання адвокатом договору № 24/04 від 24.04.2023 вбачається, що згідно з пунктом 3.8. договору № 24/04 про надання правової допомоги адвокатом від 24.04.2023, адвокатом надано послуги Позивачу за первісним позовом на загальну суму 13 000 грн, а саме:

- складання позову 8, 5 годин робочого часу;

- складання відповіді на відзив 4, 5 годин робочого часу.

В межах зустрічного позову адвокатом надано Позивачу (Відповідачу за зустрічним позовом) послуги на загальну суму 12 000 грн, а саме:

- складання відзиву на зустрічний позов 7, 5 годин робочого часу;

- складання заперечень на відповідь на відзив 4, 5 годин робочого часу.

Також зазначено адвокатом про його участь у засіданнях по даній справі у Господарському суді міста Києва на що затрачено 20 годин робочого часу адвоката.

Так адвокат Позивача зазначає, що ним в загальному на надання правових послуг Позивачу затрачено 45 годин робочого часу, що відповідно становить 45 000 грн, однак сторони дійшло згоди зменшити розмір гонорару адвоката до суми 40 000 грн, 10 000 грн з яких Позивачем сплачено.

Суд вказує, що зазначений Акт № 29/09 від 29.09.2023 підписано Позивачем та адвокатом Позивача без зауважень та претензій, що відповідно підтверджує факт надання адвокатом послуг Позивачу, прийняття таких послуг останнім та виникнення у останнього обов`язку з їх оплати (решти).

Натомість Відповідачем у якості доказів понесення ним витрат в межах даної справи до матеріалів справи надано:

- договір про надання правничої допомоги № 31/05/23-М від 31.05.2023;

- додаток № 1 від 31.05.2023 до договору про надання правничої допомоги № 31/05/23-М від 31.05.2023, пунктом 2 якого визначено вартість окремої послуги адвоката;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7775/10 від 05.06.2019;

- ордер серії АІ № 1345812 від 05.06.2023;

- рахунки-фактури: № 09062023 від 09.06.2023 на суму 8 500 грн, № 03072023 від 03.07.2023 на суму 3500, № 24072023 від 24.07.2023 на суму 4 000грн, № 07082023 від 07.08.2023 на суму 3 500 грн, № 14082023 від 14.08.2023 на суму 3 500 грн, № 04092023 від 04.09.2023 на суму 3 500 грн, № 25092023 від 25.09.2023 на суму 5 500 грн;

- платіжні інструкції: № 124 від 09.06.2023 на суму 8 500 грн, № 133 від 07.07.2023 на суму 3 500 грн, № 361 від 24.07.2023 на суму 4 000 грн, № 366 від 07.08.2023 на суму 3 500 грн, № 374 від 15.08.2023 на суму 3 500 грн, № 389 від 05.09.2023 на суму 3 500 грн, № 398 від 26.09.2023 на суму 5 500 грн;

- Акт № 2509-1 прийому-передачі виконаних робіт від 25.09.2023 на суму 32 000 грн.

Суд вказує, що Акт № 2509-1 прийому-передачі виконаних робіт від 25.09.2023 підписано сторонами без зауважень та містить конкретний перелік наданих адвокатом послуг в межах первісного та зустрічного позовів, які без зауважень та претензій прийняті клієнтом та в повному обсязі сплачені.

Так, адвокатом надано Відповідачу послуги в межах первісного позову: складання відзиву 3 500 грн.

Адвокатом надано Відповідачу послуги в межах зустрічного позову:

- складання зустрічного позову 5 000 грн;

- підготовка відповіді на відзив на зустрічний позов 4 000 грн;

Окрім зазначеного, адвокатом Відповідача включено до витрат участь у 5-ти засіданнях в суді першої інстанції загальною вартістю 17 500 грн (3 500 грн кожне) та ознайомлення з матеріалами справи вартістю 2 000 грн.

Відтак, дослідивши надані сторонами докази та заслухавши пояснення представників, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України), суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Так, зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із критеріями визначеними в частині 4 статті 126 ГПК України.

Відповідно до частини 5 та 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Із наданих Відповідачем заперечень вбачається, що Позивачем всупереч частині 2 та 3 статті 126 ГПК України не визначено обсяг наданих послуг і виконаних робіт, їх вартість, а також не надано детального опису.

Крім того, Відповідач вважає заявлену до відшкодування суму завищеною, оскільки при розгляді даної справи відбулося сім засідань, в трьох з яких адвокат був особисто присутній в приміщенні суду, а в інших брав участь через відеоконференцію.

Так, Відповідач стверджує, що зазначення адвокатом Позивача 20 годин робочого часу на засідання у справі не відповідає реальному часу, який було затрачено адвокатом та підлягає зменшенню до суми 7 000 грн, а саме по 1 000 грн за годину роботи адвоката за кожне засідання, яке не тривало більше години.

Також Відповідач стверджує, що вартість складання відзиву із затратою 7,5 годин робочого часу на зустрічний позов є завищеною, оскільки вказана заява по суті за своїм змістом є аналогічною відповіді на відзив та запереченням на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, на які було витрачено 4,5 годин робочого часу.

Відтак, Відповідач вважає, що сума витрат Позивача з професійної правничої допомоги, які останній просить суд відшкодування підлягає зменшенню до 29 000 грн.

Дослідивши заперечення Відповідача, суд не погоджується з його аргументами та доводами у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд вказує, що з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру та/або погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 вказано Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

На переконання суду зазначення адвокатом Позивача затрати 7,5 годин робочого часу на складання відзиву на зустрічний позов фактичною вартістю 6 666, 68 грн (оскільки за погодженням сторін загальну вартість наданих послуг зменшено до суми 40 000 грн за 45 годин затраченого адвокатом часу) не є завищеною, оскільки фактично це перша заява сторони по суті зустрічних позовних вимог, а пов`язаність первісного та зустрічного позовів не свідчить про їх ідентичність та тотожність, що не звільняє адвоката від дослідження зустрічного позову враховуючи відмінність його підстав.

При цьому суд звертає увагу на те, що адвокат в межах надання адвокатських послуг має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги із затратою часу, яка на переконання адвоката та його клієнта забезпечить належний захист прав та інтересів сторони в судовому процесі.

Що стосується завищеної адвокатом Позивача вартості засідань, суд зазначає, що згідно інформації наданої адвокатом Гусаров В.О. місцезнаходженням здійснення його адвокатської діяльності є (згідно ордеру серії АЕ № 1196922 від 05.08.2023): м. Дніпро, вул. Інгульська, буд. 226.

Судом встановлено, що адвокат Гусаров В.О. тричі приймав участь у засіданнях безпосередньо в приміщення Господарського суду міста Києва, а в інших чотирьох засіданнях брав участь в режимі відеоконференції.

Беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документа чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок щодо вчинення комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.

Участь у судовому засіданні означає не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може, а має витрачати на це робочий час. Тобто зазначені стадії є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.

Отже, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.

З огляду на викладене, враховуючи те, що адвокат Позивача тричі забезпечував явку до приміщення суду, а в інших засіданнях приймав участь в режимі відео конференції суд не вбачає правових підстав для зменшення затрат часу останнього до 7 годин часу, а відтак заперечення Відповідача у цій частині є спростованими.

Як визначено частиною3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Проаналізувавши та дослідивши Акт № 29/09 про виконання адвокатом договору № 24/04 від 24.04.2023 суд зазначає, що адвокатом Позивача у відповідності до вимог частини 2 та 4 статті 126 зазначено перелік наданих ним клієнту послуг із зазначенням детальної інформації щодо затраченого часу та вартістю останніх, що відповідно не позбавляє суд можливості здійснити розподіл заявлених до відшкодування витрат, а наданий акт фактично виконує своє функціональне призначення.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що судом вбачається за можливе належним чином дослідити питання понесення Позивачем витрати на професійну правничу допомогу та здійснити їх розподіл, доводи Відповідача щодо формальної відсутності детального опису при тому, що зміст роботи адвоката визначено у Акті № 29/09 від 29.09.2023 є суто формалізмом та таким, що не приймається судом.

Відтак, із врахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що понесені Позивачем витрати щодо яких Відповідачем пред`явлено заперечення є обґрунтованими, розумними, такими, що здійснені в межах розгляду та задля розгляду даної справи, а відтак підлягають відшкодуванню Відповідачем з огляду на задоволення первісного позову у повному обсязі.

Додатково суд звертає увагу представника Відповідача, що ним аналогічно не надається детальний опис як окремий документ, натомість перелік послуг з відповідною деталізацією закріплено в Акті № 2509-1 прийому-передачі виконаних робіт від 25.09.2023 на суму 32 000 грн.

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

У п. 6.5 постанови від 03.03.2019 у справі № 922/445/19 об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

При цьому суд звертає увагу сторін, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 колегією судді здійснено висновок, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Так суд вказує, що пунктом 1 частини 4 статті 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу у разі задоволення позову покладаються на Відповідача, у зв`язку з чим витрати Позивача в розмірі 40 000 грн підлягають відшкодуванню Відповідачем в повному обсязі.

Пунктом 3 частини 4 статті 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог у зв`язку з чим, витрати Відповідача в частині задоволених вимог за зустрічним позовом підлягають відшкодуванню Позивачем в розмірі 31 654, 05 грн.

Такий розрахунок судом здійснено з огляду на неможливість розмежувати за критерієм щодо первісного та зустрічного позовів всіх вчинених адвокатами дії, в тому числі щодо участі в засіданнях з огляду на спільний розгляд останніх.

Оскільки рішенням від 25.09.2023 у даній справі судом здійснено зустрічне зарахування задоволених вимог та судових витрат у вигляді судового збору за клопотанням Відповідача на підставі частини 11 статті 238 ГПК України, а додаткове рішення за своєю суттю фактично має доповнювати (усувати неповноту) основного рішення, суд дійшов висновку також здійснити зустрічне зарахування витрат на професійну правничу допомогу сторін, внаслідок якого на користь Позивача підлягає стягненню 8 345, 95 грн з Відповідача.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, частиною 11 статті 238 та статтею 244 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект-Дніпро» про ухвалення додатково рішення задовольнити.

2. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Мандік Україна» про стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

3. Провести зустрічне зарахування витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню та стягненню за первісним і зустрічним позовами.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мандік Україна» (вул. Бориспільська, буд. 9Д, м. Київ, 02099; ідентифікаційний номер 40676689) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект-Дніпро» (вул. Троїцька, буд. 15, офіс 27, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 42389044) за результатами зустрічного зарахування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 345 (вісім тисяч триста сорок п`ять) грн 95 коп.

5. У відшкодуванні іншої частини витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

6. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано: 19.10.2023

Суддя Антон ПУКАС