ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

16 жовтня 2023 року м.Харків Справа № 20б/5014/2055/2012
Провадження №913/565/17
Господарський суд Луганської області в складі головуючого судді Яресько Б.В.
розглянувши справу за заявою боржника - Державного підприємства "Лисичанська теплоелектроцентраль", м. Лисичанськ Луганської області
представники сторін у судове засіння не прибули.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ: банкрутство, розгляд заяви ліквідатора про винесення додаткового рішення
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.09.2023 р. суд затвердив звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Державного підприємства "Лисичанська теплоелектроцентраль", ліквідував банкрута - Державне підприємство "Лисичанська теплоелектроцентраль", провадження у справі № 20б/5014/2055/2012 закрито.
Затверджено звіт про нарахування та нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому Колєжуку Андрію Сергійовичу під час виконання повноважень ліквідатора Приватного підприємства "Лисичанська теплоелектроцентраль", за період з 01.06.2021 р. по 31.07.2023 р. на загальну суму 504000 грн 00 коп., з яких: 0 грн виплачено та 504000 грн 00 коп. - не виплачено.
03.10.2023 р. до Господарського суду Луганської області надійшла заява від 02.10.2023 р. №02/10-23.1 арбітражного керуючого Колєжука А.С. про додаткове рішення, за якою просить суд прийняти додаткове рішення, а саме: покласти витрати на оплату послуг ліквідатора на кредиторів у справі про банкрутство ДП «Лисичанська теплоелектроцентраль» пропорційно до розміру визнаних кредиторських, а саме:
ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» вимоги у сумі - 340 000,00грн., що складає 0,4906013% від загальної суми вимог кредиторів та в пропорційному розподіленні дорівнює 2 472,63грн.;
ПАТ «Укртрансгаз» вимоги у сумі - 82 119,42грн., що складає 0,11849381% від загальної суми вимог кредиторів та в пропорційному розподіленні дорівнює 597,21грн.;
НАК «Нафтогаз України» вимоги у сумі - 10 714 000,00грн., що складає 15,4597127% від загальної суми вимог кредиторів та в пропорційному розподіленні дорівнює 77 916,95грн.;
ТОВ «Управління будівництва Еталон» вимоги у сумі - 239 740,22грн., що складає 0,34593195% від загальної суми вимог кредиторів та в пропорційному розподіленні дорівнює 1743,50грн.;
ТОВ «Харківенергореммонтаж» вимоги у сумі - 46 607,98грн., що складає 0,06725275% від загальної суми вимог кредиторів та в пропорційному розподіленні дорівнює 338,95грн.;
ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» вимоги у сумі - 33 029 589,35грн., що складає 47,6598807% від загальної суми вимог кредиторів та в пропорційному розподіленні дорівнює 240 205,79грн.;
ГУ ДПС у Луганській області вимоги у сумі - 8 246 372,84грн., що складає 11,8990624% від загальної суми вимог кредиторів та в пропорційному розподіленні дорівнює 59 971,27грн.;
Луганська обласна організація профспілки працівників енергетики та електротехнічної промисловості України вимоги у сумі - 15 054,75грн., що складає 0,02172318% від загальної суми вимог кредиторів та в пропорційному розподіленні дорівнює 109,48грн.;
ДП «Енергоринок» вимоги у сумі - 4 787,26грн., що складає 0,00690775% від загальної суми вимог кредиторів та в пропорційному розподіленні дорівнює 34,82грн.;
ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» вимоги у сумі - 8 368 124,25грн., що складає 12,074743290% від загальної суми вимог кредиторів та в пропорційному розподіленні дорівнює 60 856,71 грн.
06.10.2023 р. суд призначив розгляд заяви на 16.10.2023 р.
16.10.2023 р. у судове засідання учасники або їх представники не прибули.
Розглянувши заяву арбітражного керуючого про ухвалення додаткового рішення та матеріали справи в їх сукупності, оцінивши доводи сторін, позиція господарського суду за результатом розгляду вказаної заяви є наступною.
Арбітражний керуючий Колежук А.С. виконував повноваження ліквідатора у даній справі про банкрутство Державного підприємства "Лисичанська теплоелектроцентраль" з 31.05.2021 р. до дати затвердження звіту ліквідатора ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.09.2023.
З матеріалів справи вбачається, що за підсумком ліквідаційної процедури ліквідатор звітував комітету кредиторів про вжиті заходи, а також надав звіт про нарахування і виплату грошової винагороди.
Відповідно до вказаного звіту визначено сума нарахованої основної винагороди арбітражного керуючого за період з 01.06.2021 р. по 31.07.2023 р. на загальну суму 504000 грн 00 коп., з яких: 0 грн виплачено та 504000 грн 00 коп. - не виплачено.
Як встановлено судом, за час роботи призначеного судом у цій справі ліквідатора банкрута скарг на його дії не надходило.
Згідно протоколу засідання комітету кредиторів від 31.07.2023 р., комітет кредиторів схвалив відповідний звіт арбітражного керуючого про основну винагороду та витрати.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.09.2020 затверджено звіт ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди на загальну суму 504000 грн 00 коп., з яких: 0 грн виплачено та 504000 грн 00 коп. - не виплачено.
При затвердженні звіту ліквідатора питання щодо визначення джерел здійснення оплати винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат в тій, частині, що залишилась непогашеною у зв`язку з відсутністю майна Банкрута, не вирішувалось.
Як вже вказано вище, в поданій до суду заяві арбітражний керуючий просить суд стягнути з кредиторів на його користь суми невиплаченої грошової винагороди за виконання повноважень у справі виходячи з принципів пропорційності.
Так, чинним законодавством передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), разом з тим Кодекс не містять заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.
Згідно з частиною 1 статті 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі (абзац 6 частини 2 статті 30 КУзПБ).
Згідно з абзацом 7 частини 2 статті 30 КУзПБ, у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
Частиною 5 статті 30 КУзПБ передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.
Таким чином, Кодексом визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 918/454/18).
Суд зазначає, що надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.
У разі, якщо судом не встановлено обставин можливості здійснення оплати грошової винагороди арбітражного керуючого та відшкодування його витрат за рахунок джерел, визначених в ст. 30 КУзПБ (авансування коштів для оплати послуг арбітражного керуючого на депозитний рахунок господарського суду; за рахунок здійснення боржником господарської діяльності; прийняття рішення комітету кредиторів про створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого; за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна боржника), арбітражний керуючий не позбавлений права на звернення до суду із заявою про виплату грошової винагороди та відшкодування витрат за рахунок кредиторів виходячи з принципу пропорційності їх грошових вимог, за наявності на те правових підстав.
Суд зазначає, що відмова від оплати послуг ліквідатора, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.10.2018 у справі № 916/1503/17.
Виходячи з аналізу вищенаведених норм, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема ліквідатора, має здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.
Крім того суд зазначає, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
Тобто, не виявлення ліквідатором в процедурі ліквідації боржника його майна, інших активів та грошових коштів, за умови встановленого судом факту повноти та належності виконання ним своїх обов`язків у цій процедурі, жодним чином не впливає на оплату його послуг.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.09.2023 встановлено достатність та повноту вжитих ліквідатором заходів в ліквідаційній процедурі.
Таким чином, враховуючи неможливість здійснити оплату послуг ліквідатора та відшкодування його витрат у даній справі в повному обсязі за рахунок наявних у Боржника коштів, або коштів, одержаних від продажу майна, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення відповідного обов`язку в непогашеній частині на кредиторів виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.
Перевіривши наданий арбітражним керуючим розрахунок розміру відшкодування винагороди ліквідатора та понесених ним витрат за рахунок коштів кредиторів, виходячи з принципу пропорційності їх грошовим вимогам, суд дійшов висновку про те, що наданий розрахунок є обґрунтованим та арифметично правильним.
Враховуючи все викладене вище, заява арбітражного керуючого задовольняється судом повністю.
Керуючись ст. 232-235, 255 ГПК України, ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, суд
1. Заяву арбітражного керуючого від 02/10-23.1 від 02.10.2023 р. про винесення додаткового рішення задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду.

Дата виготовлення і підпитання повного тексту ухвали 17.10.2023.

Суддя Богдан ЯРЕСЬКО