ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" жовтня 2023 р. Cправа №910/4633/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С.

при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за відсутності представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", м.Київ

до Фізичної особи-підприємця Гавруша Олександра Петровича, м.Могилів-Подільський Могилів-Подільського району Вінницької області

про стягнення 118 994,48 грн за договором про надання кредиту

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі.

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/4633/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гавруша Олександра Петровича 118994,48 грн заборгованості, що нарахована в зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором про надання кредиту №236601-КС-002 від 17.08.2021 щодо повернення отриманих кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, яка складається з: 40000,00 грн заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом, 72994,48 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом та 6000,00 грн заборгованості за нарахованою комісією за надання кредиту.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" б/н від 24.03.2023 разом з доданими до неї матеріалами направлено за підсудністю до Господарського суду Вінницької області.

12.04.2023 матеріали господарської справи №910/4633/23 надійшли до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 17.04.2023 дану позовну заяву залишено без руху, із зазначенням її недоліків, способу та строку їх усунення.

15.05.2023 судом постановлена ухвала про відкриття провадження у справі №910/4633/23, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 04.07.2023.

Ухвалою суду від 04.07.2023 здійснено перехід до розгляду справи №910/4633/23 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, призначено підготовче засідання на 04.09.2023. Вказане судове рішення постановлено у зв`язку з тим, що під час розгляду матеріалів справи були встановлені обставини, які потребують додаткових пояснень та доказування.

30.08.2023 до суду звернувся відповідач із відзивом на позовну заяву б/н від 30.08.2023 (а.с.105-106), де виклав свої заперечення проти позовних вимог.

31.08.2023 до суду надійшла відповідь на відзив б/н від 31.08.2023 (а.с.111-114), де позивач навів свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

За результатами слухання справи, 04.09.2023, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи №910/4633/23 для судового розгляду по суті на 05.10.2023.

На визначену судом дату, 05.10.2023, сторони не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відтиском штемпелю вихідної кореспонденції суду про направлення ухвали суду від 04.09.2023 на електронну адресу сторін, а також на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.124).

Враховуючи викладене є достатні підстави вважати, що судом вжито належних заходів до повідомлення учасників справи про дату, час та місце слухання справи.

Разом з тим, 05.10.2023 до суду надійшла заява позивача б/н від 05.10.2023 (вх. канц. суду №01-34/9402/23 від 05.10.2023), в якій заявник просив провести судове засідання, призначене на 05.10.2023, без його участі.

Враховуючи наведене, неявка належним чином повідомлених учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому справа розглянута за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч.4 ст.240 ГПК України, 05.10.2023 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Стислий виклад позицій учасників справи.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, позивач (надалі за текстом також - Кредитодавець) зазначив, що 17.08.2021 між ним та відповідачем (надалі за текстом також - Позичальник) укладено договір про надання кредиту №236601-КС-002 (надалі за текстом також - Договір) в письмовій формі у вигляді електронного документа, підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну комерцію".

Предметом Договору є зобов`язання Кредитодавця надати Позичальнику грошові кошти в розмірі 40000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальника повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором.

Позивачем свої зобов`язання за Договором було виконано та перераховано на платіжну картку відповідача НОМЕР_3 грошові кошти в розмірі 40000,00 грн.

Однак відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, а тому позивач звернувся і цим позовом до суду про стягнення 40000,00 грн заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом, 72994,48 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом та 6000,00 грн заборгованості за нарахованою комісією за надання кредиту.

Заперечуючи стосовно позовних вимог (відзив на позовну заяву б/н від 30.08.2023) відповідач зазначив, що позивачем нараховано проценти за користування кредитом в сумі більшій, ніж це передбачено умовами договору про надання кредиту №236601-КС-002 від 17.08.2021, а тому просив у задоволенні позову відмовити.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

В матеріалах справи наявний договір про надання кредиту №236601-КС-002 від 17.08.2022 (а.с.21), предметом якого визначено, що Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 40000,00 грн (сорок тисяч грн) на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

В цьому ж пункті визначено такі істотні умови Договору:

- тип кредиту: кредит;

- строк кредиту: 24 тижні;

- процента ставка: в день 1,07978750, фіксована;

- комісія за надання кредиту: 6000,00 грн;

- загальний розмір наданого кредиту: 40000,00 грн;

- термін дії Договору: до 01.02.2022;

- орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 99960,00 грн;

- цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом.

Відповідно до п.2 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 визначено графік платежів за кредитом, а саме:

№ платежуДатаЗалишок по основній сумі кредитуПроценти за користування кредитом (1)Частковий платіж основної суми (2)Комісія за надання Кредиту (3)Загальний платіж (1+2+3)
131.08.202140 000,006 478,80 1 851,208 330,00
214.09.202140 000,006 046,88 2 283,128 330,00
328.09.202140 000,006 046,88417,441 865,688 330,00
412.10.202139 582,565 983,742 346,26 8 330,00
526.10.202137 236,305 628,982 701,02 8 330,00
609.11.202134 535,285 220,743 109,26 8330,00
723.11.202131 426,024 750,623 579,38 8 330,00
807.12.202127 846,644 209,524 120,48 8 330,00
921.12.202123 726,163 586,664 743,34 8 330,00
1004.01.202218 982,822 869,585 460,42 8 330,00
1118.01.202213 522,402 044,146 285,86 8 330,00
1201.02.20227 236,541 093,467 236,54 8 330,00
Усього 53 960,0040 000,006 000,0099 960,00

Пунктом 5 Договору передбачено, що Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає Договір.

Згідно з п.10 Договору: інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору. Усі неврегульовані Договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам - підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", затвердженими наказом директора позивача від 22.06.2021 за №10-ОД (надалі за текстом також - Правила) (а.с.12-19) визначено, що вони визначають порядок і умови надання Кредитодавцем кредитів, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення і належного виконання умов Договору (як визначено у пункті 1.4.3 Правил), а також регулюють відносини, що виникають між Кредитодавцем і фізичною особою-підприємцем, які є сторонами Договору (п.1.1. Правил).

Для Договорів, що укладаються в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", ці Правила є невід`ємною частиною Договору (п.1.3. Правил).

Пунктом 1.4. Правил надано таке визначення для наступних термінів:

"заявка" - звернення Заявника до Кредитодавця щодо наміру отримати Кредит, що містить відомості та/або документи про Заявника та іншу інформацію, визначену Кредитодавцем;

"ІТС" - сукупність інформаційних та телекомунікаційних систем Кредитодавця, яка працює в форматі сайту(ів) та в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле;

"сайт" - сукупність електронних документів (файлів) Кредитодавця в глобальній комп`ютерній мережі Інтернет, що об`єднані під будь-яким з таких доменних імен: /bizpozyka.com/, /tpozyka.com/, /getfm.com.ua/;

"особистий кабінет" - сукупність захищених сторінок, що формуються Заявнику/Позичальнику в момент його реєстрації в ІТС, за допомогою якої Заявник/Позичальник здійснює повну взаємодію з Кредитодавцем, має можливість укласти договір, додаткову угоду, отримувати інформацію та документи, пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту, зокрема графіку платежів, тощо. Доступ до особистого кабінету здійснюється Заявником/Позичальником після авторизації, яка проходить шляхом введення логіна особистого кабінету і одноразового ідентифікатора та має юридичне значення ідентифікації Позичальника в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію";

"одноразовий ідентифікатор" - алфавітно-цифрова послідовність, що направляється Заявнику/Позичальнику засобами зв`язку, вказаними під час реєстрації/входу в ІТС Кредитодавця;

"Договір" - домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, відповідно до якої Кредитодавець зобов`язується надати кредит (грошові кошти) Позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених умовами договору, а Позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти, а також інші платежі, встановлені договором. Будь-які додатки, графіки, додаткові угоди тощо до договору, які укладені сторонами у формі, встановленій чинним законодавством України, є невід`ємною частиною договору з моменту їх підписання обома сторонами, а будь-яке посилання у тексті Правил на "Договір" є посиланням на договір з будь-якими змінами чи доповненнями, внесеними відповідними додатками, графіками, додатковими угодами тощо, чинними на момент застосування.

За умовами п.2.2. Правил: Заявник (фізична особа-підприємець, що звертається до Кредитодавця з наміром отримання фінансової послуги) перед заповненням заявки та до укладання Договору має самостійно ознайомитись з інформацією, в тому числі необхідною для отримання кредиту та про наявні і можливі схеми кредитування у Кредитодавця, що на сайті за посиланням: /bizpozyka.com/, /tpozyka.com/, /getfin.com.ua/.

При укладенні Договору в електронній формі Кредитодавець надає у вигляді електронного документа інформацію та документи, надання яких передбачене законодавством України, що регулює взаємовідносини сторін при наданні кредиту (п. 2.4. Правил).

За умовами п. 2.11. Правил заявка подається Заявником:

- через ІТС;

- шляхом заповнення по телефону;

- із залученням Кредитного посередника шляхом надання йому необхідних інформації та документів для формування та подання Заявки через ІТС.

Відповідно до п.2.19. Правил: Кредитодавець протягом 15 робочих днів з дати отримання Заявки приймає рішення щодо можливості надання Кредиту.

Рішення про можливість надання Кредиту приймається Кредитодавцем на підставі автоматизованої обробки заявки Заявника, із врахуванням інформації, законно отриманої з інших джерел, та інших дій, передбачених цими Правилами (п.2.22. Правил).

Розділом 3 Правил визначено порядок укладання договору в електронній формі, а саме:

- після отримання Заявником від Кредитодавця повідомлення про прийняте рішення щодо можливості надання Кредиту в особистому кабінеті Заявника розміщується оферта, яка є пропозицією у розумінні ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" та, відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", включає умови, викладені у цих Правилах, які є невід`ємною частиною договору. Після отримання Заявником оферти Заявнику надсилається одноразовий ідентифікатор (пп.3.1.1. п.3.1. Правил);

- Позичальник може відмовитись від укладання договору (акцепту оферти) шляхом вибору відповідних опцій в особистому кабінеті (пп.3.1.2. п.3.1. Правил);

- у випадку відмови від укладення Заявником договору чи не підписання його шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, оферта вважається не акцептованою Заявником і втрачає силу. При цьому Заявник не позбавляється права знову подати заявку на отримання кредиту (пп.3.1.3. п.3.1. Правил);

- відповідь Заявника/Позичальника, якому адресована пропозиція укласти договір про надання кредиту, про повне та безумовне її прийняття (акцепт) надається шляхом надсилання електронного повідомлення Кредитодавцю, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" (пп.3.1.4. п. 3.1. Правил);

- Позичальник отримує підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа у момент укладання договору (пп.3.1.5. п. 3.1. Правил);

- договір про надання кредиту (додаткова угода), укладений в порядку визначеному Законом України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору (додаткової угоди), укладеного у письмовій формі (пп.3.1.6. п. 3.1. Правил);

- укладаючи договір, Кредитодавець та Позичальник визнають усі документи (в тому числі договір про надання кредиту, додаткову угоду), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноруч, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію". Сторони підтверджують, що договір, додаткова угода, укладені в електронній формі, мають таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі (пп.3.1.7. п. 3.1. Правил).

Відповідно до п.5.1. Правил: обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору (додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику протягом всього строку кредитування.

Нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів (п.5.2. Правил).

Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Кредитодавця у строк відповідно до графіку платежів, встановленого договором про надання кредиту або додатковою угодою. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами договору про надання кредиту (додатковою угодою), при безготівкових розрахунках вважається - дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця (п.5.4. Правил).

Згідно з п.5.5. Правил: в разі надходження платежу від Позичальника, що перевищує розмір періодичного платежу, визначеного графіком платежів, Кредитодавець зараховує кошти в наступний період відповідно до графіку платежів.

Положеннями п.5.6. Правил передбачено, що в разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту у повному обсязі, ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості:

1) у першу чергу - відшкодовуються витрати Кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого Кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо);

2) у другу чергу - нараховані Кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до договору про надання кредиту - у разі їх нарахування;

3) у третю чергу - прострочені проценти за користування Кредитом та прострочена сума кредиту;

4) у четверту чергу - проценти за користування Кредитом;

5) у п`яту чергу - сума кредиту.

В матеріалах справи наявний документ, виданий позивачем, під назвою "Візуальна форма послідовності дій Клієнта" (а.с.20), в якому відображено послідовність дій відповідача та позивача в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача стосовно укладення договору про надання кредиту №236601-КС-002 від 17.08.2021 із застосуванням одноразового ідентифікатору "G-3294", надісланого на номер телефону Позичальника " НОМЕР_1 ".

Відповідно до платіжної інструкції №30821 від 17.08.2021 (а.с.8) позивачем 17.08.2021 о 09 год. 43 хв. перераховано 40000,00 грн з призначенням платежу: "...Перерах. коштів Гавруш О.П. ІПН НОМЕР_2 зг. до кредитного дог. №236601-КС-002 від 17.08.2021..."

Листом від 07.08.2023 №20.1.0.0.0/7-230721/7927 (а.с.91) Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" повідомило, що картка № НОМЕР_3 випускалась та належить Гаврушу Олександру Петровичу .

Банківською випискою по картці № НОМЕР_3 , виданою Акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (а.с.97-99), підтверджується зарахування на користь відповідача 40000,00 грн 17.08.2021 о 09 год. 43 хв. з призначенням платежу: "BIZPOZYKA TOV Pererakh. koshtiv Havrush O.P. zh. do kredytnoho doh. №236601-KS-002 vid 17.08.2".

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення 40000,00 грн заборгованості за отриманим та неповернутим кредитом, 72994,48 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом та 6000,00 грн заборгованості за нарахованою комісією за умовами договору про надання кредиту №236601-КС-002 від 17.08.2021.

Вирішуючи питання щодо того чи мали місце обставини укладення договору про надання кредиту №236601-КС-002 від 17.08.2021, суд виходить з наступного.

Цивільні права та обов`язки згідно ч.1 ст.11 ЦК України (тут і надалі в редакції чинній на 14.08.2021) виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Згідно зі ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 7 ст.179 ГК України (тут і надалі в редакції чинній на 14.08.2022) встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч.1, 2 ст.180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 3 ст.180 ГК України встановлено зобов`язання сторін при укладенні господарського договору у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч.1 ст.181 ГК України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За умовами ч.1, 2 ст.207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Умовами ст.641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.

Статтею 642 ЦК України визначено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Закон України "Про електронну комерцію" від 03.09.2015 за №675-VIII (тут і надалі в редакції чинній на 19.04.2020) регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів (ч.1 ст.1 цього Закону).

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" врегульовано порядок укладення електронного договору, зокрема:

- пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 цієї статті Закону);

- електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч. 3 цієї статті Закону);

- пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 цієї статті Закону);

- відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 цієї статті Закону);

- електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 цієї статті Закону).

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" надано таке визначення для терміну "електронний підпис одноразовим ідентифікатором" - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 79 ГПК України унормовано, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (такий висновок щодо застосування норм ст.79 ГПК України викладений у постанові Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №924/233/18).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме:

- факт приналежності банківської платіжної картки НОМЕР_3 відповідачу;

- факт наявності у позивача персональних даних відповідача, необхідних для укладення кредитного договору, зокрема даних платіжної картки НОМЕР_3;

- факт зарахування грошових коштів на банківську платіжну картку № НОМЕР_3 в сумі 40000,00 грн 17.08.2021 о 09 год. 43 хв., що узгоджується з доказами, наданими позивачем;

- відсутність доказів звернення відповідача до банку та/або правоохоронних органів стосовно факту втрати платіжної картки НОМЕР_3, суд вважає, що обставини укладення спірного договору про надання кредиту №236601-КС-002 від 17.08.2021 є доведеними, з огляду на те, що докази, надані позивачем, свідчать про більшу вірогідність укладення Договору та додаткових угод, ніж докази на спростування цієї обставини.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що між сторонами був укладений електронний договір в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача і такий договір за своєю правовою природою є кредитним договором, положення якого врегульовано відповідними нормами ЦК України.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення 40000,00 грн - основного боргу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Суд враховує правову позицію, висвітлену в постанові Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №910/10254/18, згідно з якою банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав від позивача кредитні кошти і заборгованість останнього складає 40000,00 грн. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відповідно до норм ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Поряд з тим, суд зазначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч.7 ст.193 ГК України).

Враховуючи наведені вище приписи законодавства, відсутність доказів проведення розрахунків по отриманому кредиту, позовні вимоги про стягнення 40000,00 грн заборгованості по основному боргу суд вважає правомірними та обґрунтованими.

Стосовно вимоги про стягнення 72994,48 грн заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом та 6000,00 грн заборгованості за нарахованою комісією, суд відзначає, що за умовами ч. 1-3 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

З огляду на п.1 Договору процентна ставка в день становить 1,07978750.

Суд критично відноситься до тверджень відповідача стосовно того, що позивачем нараховано проценти за користування кредитом в сумі більшій ніж це передбачено умовами договору про надання кредиту №236601-КС-002 від 17.08.2021, позаяк відповідно до п.2 Договору: протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Відповідно до п.5.1. Правил обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору (додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику протягом всього строку кредитування.

З огляду на наведене, суд зауважує, що у п.3 Договору розмір процентів за користування кредитом в сумі 53960,00 грн розрахований з урахуванням своєчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором в частині повернення основної суми кредиту.

Разом з тим, враховуючи те, що відповідачем не здійснювалось погашення основної суми кредиту, позивачем відповідно до умов Договору правомірно здійснювалось нарахування процентів на неповернену суму кредиту.

Також, згідно з умовами Договору комісія за надання кредиту становить 6000,00 грн.

Здійснивши перерахунок розміру заборгованості по процентам та комісії, судом встановлено, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 72994,48 грн - прострочених платежів по процентах та 6000,00 грн - платежів за комісією.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст.76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

За правилами ст.129 ГПК України на відповідача покладається 2147,20 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гавруша Олександра Петровича (РНОКПП: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (ідентифікаційний код: 41084239, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд.26, офіс 411, м.Київ, 01133) 40000,00 грн - суми прострочених платежів по тілу кредиту, 72994,48 грн - прострочених платежів по процентах, 6000,00 грн - платежів за комісією та 2147,20 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Повний текст судового рішення направити згідно переліку.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256, 257 ГПК України).

6. Повне рішення складено 16 жовтня 2023 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим. рішення:

1 - до справи;

2 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (ІНФОРМАЦІЯ_2; );

3,4 - ФОП Гаврушу О. П. ( АДРЕСА_1 ) - рекомендованим листом та на електронну пошту (ІНФОРМАЦІЯ_1)