ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.10.2023р. Справа №905/881/23

за позовом Державного підприємства "Донецький експертно-технічний центр Держпраці", м.Мирноград

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", м.Авдіївка

про стягнення 589732,75 грн., з яких: основна заборгованість у сумі 458838,00 грн., 3% річних у сумі 10725,49 грн., інфляційне збільшення у сумі 90161,25 грн. та пеня у сумі 30008,01 грн.

Суддя Левшина Г.В.

за участю секретаря судового засідання Бутенко П.Є.

Представники сторін:

від позивача: Попов С.Г.

від відповідача: Прокопенко М.О.

1. Стислий зміст позовних вимог:

Державне підприємство "Донецький експертно-технічний центр Держпраці", м.Мирноград, позивач, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", м.Авдіївка, про стягнення 589732,75 грн., з яких: основна заборгованість у сумі 458838,00 грн., 3% річних у сумі 10725,49 грн., інфляційне збільшення у сумі 90161,25 грн. та пеня у сумі 30008,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати виконаних робіт за договором №646/21Тн/1705 від 16.08.2021р.

2. Щодо порядку господарського судочинства під час розгляду справи судом:

Згідно з ухвалою суду від 06.07.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/881/23; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 25.07.2023 року о 10:30 год., встановлено відповідачу надати відповідно до ст.165 ГПК України відзив на позовну заяву і всі письмові докази (які можливо доставити до суду), протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку судового засідання; зобов`язано позивача до дати підготовчого засідання надати суду пояснення щодо заявленої ціни позову та розміру позовних вимог, викладених у резолютивній частині позовної заяви; явка сторін в підготовче засідання визнана не обов`язковою.

11.07.2023р. через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли пояснення щодо зазначеної ціни позову.

У підготовче засідання 25.07.2023р. в режимі відеоконференції з`явився представник позивач, надав пояснення по суті справи. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав.

Ухвалою суду від 25.07.2023р. відкладено підготовче засідання на 21.08.2023 року о 13:15 год.; встановлено позивачу до дати підготовчого засідання надати суду пояснення щодо дотримання порядку проведення розрахунків з оплати виконаних робіт згідно договору №646/21Тн/1705 від 16.08.2021р. (зокрема, щодо виставлення рахунків); запропоновано відповідачу надати відповідно до ст.165 ГПК України відзив на позовну заяву і всі письмові докази (які можливо доставити до суду), направити відзив на адресу позивача; запропоновано позивачу надати відповідно до ст.166 ГПК України відповідь на відзив на позовну заяву (в разі наявності).

11.08.2023р. через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді, яка була розглянута і задоволена судом.

21.08.2023р. через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшли пояснення щодо порядку виставлення рахунків за договором №646/21Тн/1705 від 16.08.2021р.

У підготовче засідання 21.08.2023р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін, надали пояснення по суті справи. Зокрема, представник відповідача просив суд надати додатковий час для належної підготовки відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 21.08.2023р. відкладено підготовче засідання на 25.09.2023 року о 12:00 год.; запропоновано відповідачу в строк до 20.09.2023р. надати відповідно до ст.165 ГПК України відзив на позовну заяву і всі письмові докази (які можливо доставити до суду), направити відзив на адресу позивача; запропоновано позивачу надати відповідно до ст.166 ГПК України відповідь на відзив на позовну заяву (в разі наявності).

20.09.2023р. на електронну адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого останній повідомив суд, що підприємство не має об`єктивної можливості перевірити обставини щодо взаємовідносин з контрагентом та підтвердити заборгованість у зв`язку із знищенням необхідної документації внаслідок ракетних ударів у м.Авдіївка.

Поряд із цим, відповідач просить суд, у випадку задоволення даного позову зменшити розмір заявленої пені та 3% річних на 99%.

У підготовче засідання 25.09.2023р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін, надали пояснення по суті справи. Представник відповідача просив суд направити позовну заяву на електронну адресу останнього.

Протокольною ухвалою суду від 25.09.2023р. було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 26.09.2023 року до 13:00 год. та направлено на електронну адресу відповідача позовну заяву з додатками, що підтверджується журналом вихідної електронної пошти №01-36/2164 від 25.09.2023р.

У підготовче засідання 26.09.2023р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін, не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Згідно з ухвалою суду від 26.09.2023р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.10.2023 року о 14:00 год.

У судове засідання 16.10.2023р. в режимі відеоконференції з`явилися представники сторін та надали суду пояснення по суті справи.

3. Встановлені судом обставини справи:

16.08.2021р. між Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" (далі Замовник, відповідач) та Державним підприємством "Донецький експертно-технічний центр Держпраці" (далі Виконавець, позивач) укладено Договір №646/21Тн/1705 (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати в порядку і на умовах цього Договору роботи з обстеження технічного стану будівельних конструкцій споруд (неруйнівний контроль металоконструкцій воронок силосів і бункерів концентрату, що знаходяться в експлуатації), згідно з календарним планом виконання робіт (Додаток №1).

За змістом п. 2.1 Договору вартість робіт за договором 1161708,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20% 232341, 60 грн. Загальна сума за договором становить 1394049,60 грн. з урахуванням ПДВ, згідно з протоколом узгодження договірної ціни (Додаток 3).

Розрахунки проводяться протягом 90-та календарних днів від дати виставлення рахунку на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт та податкових накладних (п.2.3 Договору).

У відповідності до п.3.1 Договору здача Виконавцем та приймання Замовником робіт проводиться поетапно і оформлюється актами здачі-приймання виконаних робіт. До початку виконання кожного етапу Замовник надає Виконавцю необхідний перелік об`єктів.

При завершенні робіт Виконавець надає Замовнику:

- не пізніше 17-го числа поточного місяця електронну версію технічного висновку для попереднього ознайомлення;

- до 20-го числа поточного місяця акт здачі-приймання виконаних робіт в 4-х примірниках, підписаних начальником і економістом цеху, в якому виконувались роботи, з додатком до нього заповненого технічного звіту за результатами обстеження в 3-х примірниках, а також їх скан-копію в форматі PDF (п.3.2 Договору).

Згідно п.3.4 Договору Замовник протягом 5 днів з дня отримання акту виконаних робіт і звітних документів зобов`язаний направити Виконавцю підписаний акт виконаних робіт або мотивовану відмову від приймання робіт.

У разі мотивованої відмови Замовника прийняти виконані роботи, Сторонами складається акт з переліком претензій Замовника, в якому вказують терміни усунення недоліків у виконаних роботах (п.3.8 Договору).

Цей договір вступає в силу з моменту підписання. Дія цього договору поширюється на відносини що виникли з 02.08.2021, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на укладення органами управління сторін, що мають відповідні повноваження. Термін дії договору до 31.03.2022 (п.11.4 Договору).

В Додатковій угоді №1 від 02.09.2021р. до Договору №646/21Тн/1705 від 16.08.2021р. сторонами було погоджено в новій редакції календарний план виконання робіт з обстеження технічного стану будівельних конструкцій споруд (неруйнівний контроль металоконструкцій комірів внутрішньої частини воронок силосів, що знаходяться в експлуатації), неруйнівними методам контролю.

Даний договір, додаткові угоди та додатки до нього підписані сторонами та скріплені печатками підприємств без будь яких зауважень.

На виконання умов Договору №646/21Тн/1705 від 16.08.2021р. між сторонами були складені та підписані наступні акти здавання-приймання виконаної роботи (послуги):

- Акт №2286 від 25.11.2021р. - на суму 45883,80 грн.;

- Акт №2287 від 25.11.2021р. - на суму 45883,80 грн.;

- Акт №2288 від 25.11.2021р. - на суму 45883,80 грн.;

- Акт №2289 від 25.11.2021р. - на суму 45883,80 грн.;

- Акт №2290 від 25.11.2021р. - на суму 45883,80 грн.;

- Акт №2291 від 25.11.2021р. - на суму 45883,80 грн.;

- Акт №2292 від 25.11.2021р. - на суму 45883,80 грн.;

- Акт №2597 від 22.12.2021р. - на суму 45883,80 грн.;

- Акт №2598 від 22.12.2021р. - на суму 45883,80 грн.;

- Акт №2599 від 22.12.2021р. - на суму 45883,80 грн.

Акти підписані представниками позивача та відповідача без будь-яких зауважень, підписи осіб скріплені печатками сторін.

Також, позивачем виставлялись відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату на загальну суму 458838,00 грн.

У зв`язку з тим, що відповідачем не було здійснено оплату виконаних за договором робіт, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» на користь Державного підприємства "Донецький експертно-технічний центр Держпраці" суми боргу у розмірі 458838,00 грн., 3% річних у розмірі 10725,49 грн., інфляційного збільшення у розмірі 90161,25 грн. та пені у розмірі 30008,01 грн.

5. Оцінка суду і визначені відповідно до встановлених обставин правовідносини:

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 193 Господарського кодексу України регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір №646/21Тн/1705 від 16.08.2021р. є договором підряду, до регулювання правовідносин якого застосовуються положення глави 61 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як встановлено ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як вже було зазначено, матеріали справи містять належно підписані з боку відповідача акти здавання-приймання виконаної роботи (послуги).

Натомість, доказів на підтвердження того, що виконувані роботи не були прийняті замовником, або прийняті із зауваженнями відповідачем не надано.

Мотивована відмова від приймання виконаних робіт відповідачем в матеріалах справи також відсутня.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

За приписами ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що на підставі положень п.2.3 Договору строк оплати виконаних робіт є таким, що настав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості з оплати виконаних робіт у розмірі 458838,00 грн.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 10725,49 грн. та інфляційного збільшення у розмірі 90161,25 грн., суд зазначає наступне.

Приписами ст.611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних входять до складу грошового зобов`язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи, що судом на підставі поданих доказів були встановлені обставини прострочення виконання відповідачем зобов`язань з оплати виконаних робіт, вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, ґрунтуються на нормах закону.

Згідно зі ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, що розрахунки проводяться протягом 90-та календарних днів від дати виставлення рахунку на підставі актів здачі-приймання виконаних робіт та податкових накладних.

Враховуючи погоджений сторонами порядок розрахунків, строк оплати товару за актами здачі-приймання виконаних робіт є таким:

- за актами №2286, №2287, №2288, №2289, №2290, №2291, №2292 від 25.11.2021р. останній день оплати 23.02.2023р., дата початку нарахувань - 24.02.2022р.;

- за актами №2597, №2598, №2599 від 22.12.2021р. останній день оплати 22.03.2023р., дата початку нарахувань - 23.03.2022р.

Суд здійснив перерахунок 3% річних (здійснений по 11.01.2023р.) та інфляційних втрат (здійснений по грудень 2022 року) за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", в межах визначеного позивачем періоду прострочення та встановив, що розрахунки позивача відповідають фактичним обставинам справи. Разом з цим, суд здійснивши власний розрахунок, встановив, що 3% річних в межах визначеного періоду складають 11838,04 грн., а інфляційні втрати дорівнюють 98288,77 грн., тобто більшу суму, ніж заявлена позивачем.

З урахуванням ч.2 ст.237 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення 3% річних у сумі 10725,49 грн. та інфляційних втрат у сумі 90161,25 грн.

Крім цього, позивачем заявлено про стягнення з відповідача пені у сумі 30008,01 грн.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 Договору встановлено, у разі порушення більш ніж на 30 календарних днів строку оплати ресурсів, покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді.

Одночасно, згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок суми пені за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій «Ліга. Закон» за кожним актом, судом встановлено, що позивачем при підрахунку загальної суми нарахованої пені допущена арифметична помилка, так, при складанні всіх даних, зазначених в останньому стовпчику з нарахованими сумами пені помісячно, загальна сума цих складових становить 33385,95 грн. Позивачем зазначена загальна сума нарахованої пені 30008,01 грн., яка і заявлена до стягнення.

Зважаючи на те, що суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, позовні вимоги в частині стягнення пені є обгрунтованими у сумі 30008,01 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені та 3% річних до 1% від заявленої та обґрунтованої суми, суд зазначає наступне.

В обґрунтування свого клопотання відповідач посилається на воєнний стан, що діє на території України з 24.02.2022р. через військову агресію Російської Федерації, а також на те, що підприємство вимушено було перейти в режим простою і воно не здійснює виробничої діяльності, а отже, і не отримує кошти від контрагентів. При цьому відповідач в повній мірі виконує свої зобов`язання зі сплати податків, обов`язкових платежів, нараховує та виплачує робітникам заробітну плату та виплати у зв`язку із режимом простою. Стягнення неустойки призведе до погіршення і так скрутного становища відповідача, важких соціальних наслідків.

Згідно ч.1 ст.233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, також не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022р. № 757/2022, який набрав чинності 18.11.2022р., продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022р. №75, Авдіївська міська територіальна громада (місцезнаходження відповідача), віднесена до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

На час розгляду клопотання місто м.Авдіївка Донецької області, де розташований відповідач, знаходиться в зоні активних бойових дій, перебуває під ракетними та артилерійськими обстрілами, місто з усіма об`єктами ключової інфраструктури пошкоджено внаслідок обстрілів.

Дані обставини суд визнає загальновідомими згідно ч.3 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, відповідно вони є такими, що не підлягають доведенню.

Разом з тим така ситуація в Україні впливає не лише на економічний стан відповідача, але й на інтереси іншої сторони, тобто позивача.

З огляду на наведене, враховуючи інтереси сторін, відсутність у матеріалах справи доказів спричинення збитків позивачу, суд дійшов висновку задовольнити подане відповідачем клопотання про зменшення розміру пені частково та стягнути з позивача на користь позивача 30% від обґрунтованого розміру пені, здійсненого за перерахунком суду в розмірі 9002,40 грн.

Поряд із цим, суд звертає увагу позивача, що положення статей 230, 233 Господарського кодексу України та статей 549, 551 Цивільного кодексу України передбачають право суду на зменшення штрафних санкцій (штрафу, пені), в той час як стягнення 3% річних не є штрафними санкціями, зокрема неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.07.2019р. у справі №910/3692/18, 27.04.2018р. у справі №908/1394/17 та від 22.01.2019р. у справі №905/305/18.

Відтак, у суду відсутні правові підстави для зменшення розміру 3% річних.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилаються позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що спір у справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 2, 13, 73-80, 86, 91, 123, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Донецький експертно-технічний центр Держпраці", м.Мирноград до Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", м.Авдіївка про стягнення 589732,75 грн., у тому числі основна заборгованість у сумі 458838,00 грн., 3% річних у сумі 10725,49 грн., інфляційне збільшення у сумі 90161,25 грн. та пеня у сумі 30008,01 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" (86065, Донецька область, м.Авдіївка, проїзд Індустріальний 1, ) на користь Державного підприємства "Донецький експертно-технічний центр Держпраці" (85323, Донецька область, м.Мирноград, вул.Коржова, 16, ) основний борг в сумі 458838,00 грн., 3% річних у сумі 10725,49 грн., інфляційне збільшення у сумі 90161,25 грн. та пеню у сумі 9002,40 грн., всього заборгованість в сумі 568727,14 грн., судовий збір в сумі 8845,99 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 16.10.2023р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 16.10.2023р.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г.В. Левшина