РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.09.2023Справа № 910/11163/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бенчук О.О., розглянув матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАКОНТ"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 2 846 803,06 грн

За участю представників сторін:

від позивача Копусь А.А., Муляр Є.Г.

від відповідача Жабровець О.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІАКОНТ" (далі - позивач, заявник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач) про стягнення 2 846 803,06 грн (2 094 197,05 грн основного боргу, 96 046,19 грн 3% річних, 656 559,82 грн втрат від інфляції).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 20200609/20-121-01-20-09448 від 18.06.2020 в частині оплати виконаних позивачем робіт у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 відкрито провадження у справі № 910/11163/23, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 21.08.2023, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

04.08.2023 відповідачем подано відзив на позов.

21.08.2023 позивачем подано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 21.08.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 07.09.2023.

22.08.2023 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 07.09.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.09.2023.

У судовому засіданні 25.09.2023 представниками позивача позовні вимоги підтримані, представник відповідача заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених в заявах по суті. Зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 25.09.2023 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на такі вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

02.06.2020 між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) укладено договір № 20200609/20-121-01-20-09448 на виконання комплексу робіт (далі - договір), за умовами якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання з виконання робіт за темою: «Виконання будівельно-монтажних робіт. Технічне переоснащення. ВП ЗАЕС, м. Енергодар, Промислова, 133. Енергоблок, 133. Енергоблок № 5. Реакторне відділення. Турбінне відділення. Впровадження комплексу дистанційного контролю блочного та загальностанційного рівня (промтелебачення)» (п. 1.1 договору).

Крім того, до вказаного договору сторонами укладені додаткові угоди.

Так, пунктом 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 05.07.2021) сторонами погоджено, що вартість робіт за цим договором складає 5 228 261,43 грн, окрім того ПДВ 1 045 652,29 грн, разом 6 273 913,72 грн. Також сторонами внесені зміни до договірної ціни додаток № 1 до договору.

Згідно з п. 2.4 договору оплата виконаних робіт замовником проводиться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника, протягом 120 календарних днів з дати підписання довідки замовником.

Відповідно до п. 2.6 Договору, підрядник, що є платником ПДВ, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкової накладної чинним законодавством з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

У випадку відсутності реєстрації в ЄРПН підрядником електронної податкової накладної у встановлений ПК України строк, замовник має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену п. 2.1 цього договору, на суму ПДВ від вартості робіт, за якими допущене таке невиконання.

Згідно з п. 13.1 договору договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами та діє до 31.03.2021.

Крім того, додатковою угодою № 1 від 13.10.2020 сторонами погоджено строк виконання робіт червень 2020 року - 30.11.2020.

Додатковою угодою № 2 від 11.11.2020 строк виконання робіт сторонами погоджено червень 2020 року - 15.12.2020.

Додатковою угодою № 3 від 09.12.2020 сторонами строк дії договору змінено до 30.03.2022.

Додатковою угодою № 4 від 17.05.2021 сторонами погоджено строк виконання робіт за договором червень 2020 року - 30.11.2021.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, 31.08.2021 між сторонами підписано довідку про вартість виконаних робіт та витрат за серпень 2021 року, згідно з якою позивачем виконано робіт на загальну суму 6 273 160,51 грн, в т.ч. 1 045 526,75 грн ПДВ.

Також позивачем складено та зареєстровано податкову накладну № 7 від 31.08.2021.

Проте, як вказується позивачем, відповідачем виконані роботи оплачені частково на суму 4 178 963,46 грн, у зв`язку з чим у відповідача наявна заборгованість в розмірі 2 094 197,05 грн.

Крім того, під час розгляду справи судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з претензією № 131 від 07.06.2023, в якій вимагав сплатити суму боргу, а також 3% річних та інфляційні втрати.

Позивачем не надано суду доказів надіслання вказаної претензії відповідачу, проте позивачем надано відповідь відповідача на вказану претензію.

У вказаній відповіді відповідачем вказується на відсутність його вини з посиланням на настання форс-мажорних обставин.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду, а тому до вищевказаних відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як погоджено сторонами в п. 2.4 договору, оплати виконаних робіт замовником проводяться на підставі довідки про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3), оформленої у встановленому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника, протягом 120 календарних днів з дати підписання довідки замовником.

Вказана довідка підписана сторонами 31.08.2021.

При цьому, судом не беруться до уваги заперечення відповідача щодо того, що сторонами в договорі розмежовано строки та порядок оплати як виконаних робіт, так і суми ПДВ з огляду на наступне.

Позивачем надано суду докази реєстрації податкової накладної № 7 від 31.08.2021 на суму 2 132 693,93 грн.

Поряд з цим, як вбачається з претензії позивача та довідки позивача про стан розрахунків, роботи приймались відповідачем також за актами, зокрема за актом № Д-000000012 від 16.12.2020 та актом № Д-000000005 від 31.08.2021, проте довідка про вартість виконаних будівельних робіт (ф. КБ-3) сформована та підписана замовником на загальну суму виконаних позивачем робіт, тобто включала в себе суму за обома актами.

Також суд зауважує, що непред`явлення в окремому порядку замовнику зареєстрованої податкової накладної умовами договору не передбачено та не може бути відкладальною обставиною для оплати суми ПДВ у розумінні ст. 212 ЦК України.

При цьому відповідачем під час розгляду даної справи не доведено, що на суму виконаних позивачем робіт, прийнятих відповідачем за актом № Д-0.12.2020, позивачем не було зареєстровано податкову накладну.

Крім того, в п. 2.4 договору сторонами погоджено строк оплати виконаних робіт протягом 120 календарних днів з дати підписання довідки замовником, та така довідка, яка підписана відповідачем 31.08.2023, включала в себе у т.ч. суму ПДВ.

Тобто в договорі сторонами не погоджено сплату окремо виконаних робіт та суми ПДВ.

Крім того, у відповіді на претензію відповідачем не наводились заперечення щодо відсутності реєстрації податкових накладних на всю суму виконаних робіт при тому, що роботи на суму 4 178 963,46 грн вже були оплачені відповідачем, а лише містились посилання на настання для відповідача форс-мажорних обставин.

Також судом не беруться до уваги посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин: захоплення збройними силами російської федерації Запорізької атомної електростанції, що зумовило втрату виробничих потужностей та розбалансування фінансового стану державного підприємства.

Так, сам по собі факт настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) не є безумовною підставою для звільнення від відповідальності.

Настання певної події, яка обумовлена у договорі, як форс-мажорна обставина (обставина непереборної сили), автоматично не призводить до правових наслідків, зокрема до звільнення від відповідальності. Для настання цих наслідків має бути присутнім причинно-наслідковий зв`язок між настанням такої обставини і неможливістю виконати зобов`язання за договором. Отже, заінтересована сторона має довести, що форс-мажорна обставина дійсно перешкоджає (перешкоджала) виконанню договору.

Крім того, суд зауважує, що обставини на які посилається відповідач, мали місце (з 24.02.2022), тобто після настання у відповідача обов`язку здійснити розрахунки за виконані роботи (29.12.2021).

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, проте не від самого зобов`язання.

Таким чином, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 2 094 197,05 грн заборгованості обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 96 046,19 грн 3% річних та 656 559,82 грн втрат від інфляції, нарахованих за період з 30.12.2021 по 10.07.2023.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши заявлені до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційні втрати, суд дійшов висновку, що розрахунок останніх є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що не суперечить нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягаю задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати у вигляді сплати судового збору з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАКОНТ" (08170, Київська обл. Фастівський р-н, с. Віта-Поштова, вул. Набережна, буд. 33, код 33870520) 2 094 197,05 грн (два мільйони дев`яносто чотири тисячі сто дев`яносто сім грн 05 коп.) суми основного боргу, 96 046,19 грн (дев`яносто шість тисяч сорок шість грн 19 коп.) 3% річних, 656 559,82 грн (шістсот п`ятдесят шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять грн 82 коп.) втрат від інфляції, 42 702,05 грн (сорок дві тисячі сімсот дві грн 05 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 13.10.2023.

Суддя О.Г. Удалова