СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 917/1400/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Пуль О.А.

за участі секретаря судового засідання Андерс О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального комерційного підприємства "Маріупольавтодор" (вх.№1525 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 06.06.2023 (прийняте у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Погрібною С.В., повний текст складено 18.07.2023) у справі №917/1400/22

за позовом Комунального комерційного підприємства "Маріупольавтодор", м.Маріуполь, Донецька область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надежда 1988", м. Полтава,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Маріупольська міська рада, м.Маріуполь, Донецька область,

про розірвання договору та стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2022 року Комунальне комерційне підприємство "Маріупольавтодор" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надежда 1988", в якому просило:

1) розірвати договір закупівлі № 12, укладений 10 січня 2022 року між Комунальним комерційним підприємством "Маріупольавтодор" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надежда 1988";

2) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Надежда 1988" збитки, понесені позивачем в результаті неотримання передплаченого товару, які дорівнюють його вартості в сумі 730933,70 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.06.2023 у справі №917/1400/22 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем не наводиться та не підтверджується документально невиконання чи неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань передбачених договором. Факт поставки підтверджений матеріалами справи. Товар оплачений, а отже у відповідності до умов договору до позивача перейшло право власності на товар і ризик випадкового знищення або пошкодження товару, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Надежда 1988" збитків, понесених позивачем в результаті неотримання передплаченого товару, які дорівнюють його вартості в сумі 730933,70 грн. Як зазначено в рішенні, оскільки судом встановлено факт виконання умов договору закупівлі № 12 від 10 січня 2022 року, вимога про його розірвання є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Комунальне комерційне підприємство "Маріупольавтодор" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 06.06.2023 у справі №917/1400/22 та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Скарга обґрунтована тим, що судом було встановлено, що відповідач взагалі не передавав позивачу частину товару в кількості 33410 л, що з огляду на положення статті 662 ЦК України не може бути визнано як повне виконання договірних обов`язків відповідача. Стаття 662 ЦК України "Обов`язок продавця передати товар покупцеві" визначає, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Ризик ж випадкового знищення або випадкового пошкодження товару, як встановлено ч.1 статті 668 ЦК України, переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом. І, які було визначено пунктом 3.7 договору, ризик випадкового знищення товару переходить до покупця з дати поставки товару. Враховуючи, що сам відповідач визнав факт "невибрання" товару в кількості 33410 л, у суду немає підстав стверджувати, що ризик його втрати перейшов до позивача, також як і підстав для висновку, що вимоги позивача щодо відшкодування вартості товару не підлягають задоволенню. При цьому, судом взагалі не було з`ясовано, чи була у відповідача можливість вивезти залишок скрапленого газу в інше місце. Так, за офіційними даними, протягом 24 -27 лютого 2023 року з міста Маріуполя була здійснена евакуація. Доказів же знищення товару або даних про перешкоду для вивезення товару відповідачем також не наведено.

22.08.2023 та 29.08.2023 до суду від позивача надійшли заяви про розгляд справи без участі (вх.№9943, 10259), в яких позивач просить, у зв`язку зі складнощами технічного характеру, розглянути апеляційну скаргу у відсутності позивача. Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та позовній заяві, підтримує у повному обсязі.

06.10.2023 до суду від позивача надійшла заява (вх.№12141) про розгляд справи у відсутність особи, яка бере участь у справі, в якій позивач просить у зв`язку зі складнощами технічного характеру розглянути апеляційну скаргу у відсутності позивача (апелянта). Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та позовній заяві, підтримує у повному обсязі.

11.10.2023 до суду від третьої особи надійшла заява (вх.№12342) про розгляд справи без участі, в якій Маріупольська міська рада просить враховуючи значну територіальну віддаленість приміщення Східного апеляційного господарського суду від м.Вінниці (місцезнаходження представника Маріупольської міської ради Донецької області), відповідні обмежувальні заходи в країні, які спричинені воєнним станом та керуючись ч.3 ст.196 ГПК України, апеляційний розгляд справи №917/1400/22, який призначено на 12.10.2023 о 10:30 проводити за відсутності представника Маріупольської міської ради Донецької області. Підтримує правову позицію, яка викладена у апеляційній скарзі Комунального комерційного підприємства "Маріупольавтодор" та просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 06.06.2023 у справі №917/1400/22 і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

12.09.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№11010), в якому останній проти апеляційної скарги заперечує, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що на виконання погоджених сторонами умов договору, ТОВ Надежда 1988 поставило ККП Маріупольавтодор газ скраплений пропан-бутан в кількості 40 630 л. за ціною 17,99 грн літр на загальну суму 730 933,70 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 76 від 17.01.2022. Тобто, у відповідності до умов договору, позивач підписавши видаткову накладну, прийняв товар і датою поставки товару є 17.01.2022. Саме з цієї дати, з дати поставки (підписання видаткової накладної) у відповідності до п. 3.7 договору до ККП Маріупольавтодор перейшло право власності на скраплений газ пропан-бутан в кількості 40 630 л. та ризик випадкового знищення чи пошкодження товару. Придбаний газ скраплений пропан-бутан в кількості 40 630 л. ТОВ Надежда 1988 поставило на ті АЗС, які погоджені сторонами в додатку 2 до договору, і починаючи з 18.01.2022 ККП Маріупольавтодор почав вибирати із вказаних станцій поставлений для нього скраплений газ. Наголошує, що ККП Маріупольавтодор мав можливість вибрати всю кількість поставленого скрапленого газу (всі 40 630 л.) в будь-який момент. При цьому, у період з 18.01.2022 по 24.02.2022 ККП Маріупольавтодор вибрано 7 220 літрів газу скрапленого пропан-бутан на загальну суму 129 887,80 грн. Тобто, невибраний позивачем залишок скрапленого газу становить 33410 л. Станом на 24.02.2022 на АЗС, погоджених сторонами, залишалося 39 420 літрів скрапленого газу, що свідчить про виконання обов`язку ТОВ Надежда 1988 про поставку всієї кількості скрапленого газу на погоджені АЗС. З 17.01.2022 в силу погоджених сторонами умов договору власником газу скрапленого пропан-бутан в кількості 40 630 л. став ККП Маріупольавтодор.

В апеляційній скарзі відповідач просить продовжити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та долучити його до матеріалів справи, посилаючись на те, що ухвала Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 у справі № 917/1400/22 отримана ним лише 04.09.2023, на підтвердження чого надав копію конверта та інформацію з сайта Укрпошти.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав клопотання про продовження строку для подання відзиву на апеляційну скаргу та долучення його до матеріалів справи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на апеляційну скаргу та долучення його до матеріалів справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ГПК України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду від 21.08.2023 у справі № 917/1400/22, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу - до 04.09.2023, з доказами їх надсилання учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк для подання заяв, клопотань, тощо - до 04.09.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду від 21.08.2023 отримана відповідачем 04.09.2023, що підтверджується трекінгом відстеження з сайта Укрпошти та повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду.

За таких обставин, колегія суддів задовольняє клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву на апеляційну скаргу та приймає його до розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Позивач та третя особа у судове засідання не прибули, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином ухвалою суду від 21.08.2023.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10 січня 2022 року між ТОВ Надежда 1988 (постачальник) та Комунальним комерційним підприємством Маріупольавтодор (покупець) укладено договір закупівлі № 12, згідно з яким постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, зазначений в специфікації (додаток 1 до договору), а покупець прийняти та оплатити товар (п. 1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору предметом закупівлі є ДК 021:20-6 Газове паливо Газ скраплений Пропан-Бутан.

Згідно з п.3.1 договору поставка товару відбувається на умовах EXW в редакції Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс 2010. Місце поставки м. Маріуполь (пров. Банний, 5) або зазначається в заявках покупця.

Строки поставки товару: впродовж 3-х календарних днів з дати направлення заявки покупця на електронну адресу постачальника (за бажанням покупця заявка може дублюватися поштовим відправленням з повідомленням. Заявка вважається отриманою постачальником на дату її направлення покупцем. Вся кількість товару повинна бути поставлена до 31.12.2022 (п.3.2 договору).

За змістом пункту 3.6 договору датою поставки є дата приймання товару (підписання сторонами видаткової накладної на товар).

Пунктом 3.7 договору встановлено, що право власності на товар і ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару.

Відповідно до пункту 5.2 договору оплата здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки товару.

За змістом п.6.1.1, 6.1.2 договору покупець зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за поставлений товар; прийняти поставлений товар згідно з видатковою накладною, якщо товар відповідає умовам договору та постачальником надані усі документи, передбачені в п. 3.4 договору.

Відповідно до п.6.3.5 договору постачальник зобов`язаний забезпечити наявність товару на АЗС, передбачених додатком 2 до цього договору, з метою своєчасного та належного виконання своїх обов`язків.

Договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та скріплення печатками (у разі наявності) і діє до 31.12.2022 (п.9.2 договору).

На виконання погоджених сторонами умов договору, ТОВ Надежда 1988 поставило ККП Маріупольавтодор газ скраплений пропан-бутан в кількості 40 630 л. за ціною 17,99 грн за літр на загальну суму 730 933,70 грн, на підтвердження чого надано підписану сторонами видаткову накладну № 76 від 17.01.2022.

Поставлений за видатковою накладною газ був оплачений в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 138 від 17.02.2022.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що товар у повному обсязі не отримав у зв`язку з агресією російської федерації, яка почалась через два тижні після підписання договору, з подальшою окупацією міста Маріуполя та у зв`язку з запровадженням воєнного стану на всій території України відповідно до положень Законів України "Про правовий режим воєнного стану", "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", який не скасований до цього часу.

Як зазначено в позові, згідно з п. 6.3.5 договору та додатку № 2 до договору, усі авто-заправні станції, де відповідач був зобов`язаний забезпечити наявність товару, знаходяться на території м. Маріуполь Донецької області, яку визнано окупованою територією в порядку Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 вересня 2022 року, затвердженому наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року.

Позивач стверджує, що відповідач зобов`язався передати позивачеві, крім рахунку-фактури, видаткової накладної та сертифіката якості, ще і товаро -транспортну накладну, або інший документ, що підтверджує поставку товару (п. 3.3 договору). Всі ці документи, згідно з п.3.4 договору, повинні бути передані позивачу в належному стані та оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Якщо ці документи складені з порушенням цих вимог, позивач має право відмовитися від прийняття товару (у повному обсязі). Згідно п. 6.2.5 договору, позивач також має право відмовитися від прийняття товару, що не відповідає вимогам розділу 2 договору та наявності обставин передбачених п.3.4 та п.3.5 договору, на підставі того, що сплачена позивачем передоплата за договором є коштами місцевого бюджету. Так, позивач неодноразово звертався до відповідача з усними проханнями повернути передоплату в сумі 730 933,70 грн на бюджетний рахунок, але отримував негативну відповідь.

07.10.2022 позивач звернувся до відповідача з листом №49 з вимогою повернути отриману передоплату за товар в сумі 730 933,70 грн в 3 - денний термін з моменту отримання цієї вимоги.

27.10.2022 позивач листом № 53 звернувся до відповідача з проханням повернути передоплату, з одночасним повідомленням про розірвання договору на підставі істотної зміни обставин, які виникли в наслідок тривалого строку дії обставин непереборної сили, відповідно положенням розділу 8 договору.

Однак, як зазначає позивач, дані вимоги залишені відповідачем без задоволення.

Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.526 ЦК України, яка кореспондується з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що відповідач взагалі не передавав позивачу частину товару в кількості 33410 л, що з огляду на положення статті 662 ЦК України не може бути визнано як повне виконання договірних обов`язків відповідача. Враховуючи, що сам відповідач визнав факт "невибрання" товару в кількості 33410 л, у суду немає підстав стверджувати, що ризик його втрати перейшов до позивача, також як і підстав для висновку, що вимоги позивача щодо відшкодування вартості товару не підлягають задоволенню.

Як вже зазначалось, 10.01.2022 між ТОВ Надежда 1988 та ККП Маріупольавтодор було укладено договір закупівлі № 12 від 10.01.2022, за умовами якого відповідач зобов`язався поставити та передати у власність позивача газове паливо Газ скраплений Пропан-Бутан, а позивач прийняти та оплатити товар.

На виконання погоджених сторонами умов договору, ТОВ Надежда 1988 за видатковою накладною №76 від 17.01.2022 поставило ККП Маріупольавтодор газ скраплений пропан-бутан в кількості 40 630 л. за ціною 17,99 грн за літр на загальну суму 730 933,70 грн.

За змістом п.3.6 договору датою поставки є дата приймання товару (підписання сторонами видаткової накладної на товар).

Таким чином, датою поставки товару позивачу відповідачем є 17.01.2022.

Відповідно до п.5.2 договору оплата здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з дати поставки товару.

Умови щодо передплати товару в договорі відсутні.

17.02.2022 позивачем на виконання умов договору було перераховано вартість товару у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 138.

Тобто, матеріалами справи підтверджується факт поставки та оплати товару у повному обсязі.

Згідно з п.3.1 договору поставка товару відбувається на умовах EXW в редакції Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс 2010. Місце поставки: м. Маріуполь (пров. Банний 5), або зазначається в заявках покупця.

EXW EX WORKS - ФРАНКО-ЗАВОД (... назва місця) -термін інкотермс 2010- "франко-завод" означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

За умовами укладеного між сторонами договору (п.3.7 договору) право власності на товар і ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару.

Колегія суддів вважає необґрунтованими твердження апелянта про те, що часткова поставка товару не може бути розцінена як належне виконання договору, з огляду на те, що умовами договору (п.6.3.5) передбачено, що постачальник зобов`язаний забезпечити наявність товару на АЗС, передбачених додатком 2 до цього договору, з метою своєчасного та належного виконання своїх обов`язків.

Як вже зазначалось, відповідачем було виконано умови договору щодо поставки товару у повному обсязі.

За таких обставин, зазначені посилання скаржника спростовуються умовами укладеного між сторонами договору та наявними в матеріалах справи доказами.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, враховуючи те, що товар поставлений позивачем у повному обсязі, до останнього перейшло право власності на товар і ризик випадкового знищення або пошкодження товару, в зв`язку з чим місцевим господарським судом обгрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Надежда 1988" збитків, понесених позивачем в результаті неотримання передплаченого товару, які дорівнюють його вартості в сумі 730933,70 грн.

Щодо вимоги позивача про розірвання договору закупівлі № 12 від 10.01.2022, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Оцінка порушення договору, як істотного, здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотного порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом першої інстанції було встановлено факт належного виконання відповідачем умов договору закупівлі № 12 від 10.01.2022 та обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову в цій частині.

Водночас, системний аналіз положень частин першої, четвертої статті 188 ГК України, частини першої статті 631, статті 651 ЦК України дає підстави для висновку про те, що розірвати можна лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір (такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, від 20.06.2023у справі № 910/502/19).

Відповідно до п.9.2 договору, договір набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та скріплення печатками (у разі наявності) і діє до 31.12.2022.

Закінчення строку дії договору 31.12.2022, є додатковою підставою для відмови в задоволенні вимоги позивача про розірвання договору.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Полтавської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 06.06.2023 у справі №917/1400/22 без змін як такого, що ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального комерційного підприємства "Маріупольавтодор" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 06.06.2023 у справі №917/1400/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.10.2023

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль