27.09.2023Справа № 910/7634/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Старовойтова Є.А., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи
про стягнення 2 155 530, 90 грн,
Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання
Товариство з обмеженою відповідальністю "ДІАКОНТ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - відповідач) про стягнення 2 155 530, 90 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 позовні вимоги задоволено повністю.

28.08.2023 до відділу діловодства суду представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАКОНТ" подано заяву про відшкодування витрат на правову допомогу.

04.09.2023 через підсистему "Електронний суд" від Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" надійшли заперечення на клопотання (заяву), у яких відповідач просить суд відмовити ТОВ "ДІАКОНТ" в задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано розрахункового документа, що підтверджує факт здійснення господарської операції, договір про надання правової допомоги не містить складних юридичних конструкцій, таким чином вартість наданої правової допомоги значно завищена і необґрунтована.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 призначено судове засідання у справі №910/7636/23 для вирішення питання про судові витрати на 27.09.2023.

У судове засідання 27.09.2023 прибув представник позивача (заявника), подану заяву підтримав, в свою чергу представник відповідача у засідання не прибув, про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином.

За приписами частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Положеннями ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) унормовано, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з приписами ч. 1, 2. ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Так, відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у матеріалах справи наявні, зокрема, наступні докази:

- копія договору про надання правової допомоги №ЮФКМ/103/2022 від 27.04.2023;

- копія ордеру серії АА №130501 від 12.05.2021 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката Муляра Євгена Григоровича;

- копія акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 25.08.2023 на суму 30 000, 00 грн;

- копія виписки по банківському рахунку АО "ЮФ І МУЛЯР" за період від 28.04.2023 по 08.06.2023;

Так, згідно договору про надання правової допомоги №ЮФКМ/103/2022 від 27.04.2023 (далі - договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІАКОНТ" (далі - клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЮРИДИЧНА ФІРМА "КОРПУСЬ І МУЛЯР" (далі - адвокатське об`єднання) клієнт доручає, а адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво клієнта в Господарському суді міста Києва у справі з розгляду спору між клієнтом та ДП "НАЕК "Енергоатом" щодо стягнення з останнього суми основного боргу, трьох відсотків річних, інфляційних втрат за порушення строків оплати за договором поставки від 29.06.2021 №75/129-21/11-121-01-21-10388, укладеного між клієнтом та ДП "НАЕК "Енергоатом", з повним обсягом прав та повноважень передбачених відповідно до договору (п. 1.1. договору).

Адвокатське об`єднання зобов`язується здійснювати представництво клієнта на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги (юридичних послуг) та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (п. 1.2. договору).

Загальна вартість юридичних послуг (гонорар) є фіксованою та становить 30 000,00 (тридцять тисяч) гривень, без ПДВ (п. 4.1. договору).

Оплата юридичних послуг (гонорару) здійснюється Клієнтом в наступному порядку:

- авансовий платіж в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., без ПДВ, Клієнт сплачує адвокатському об`єднанню протягом 5 робочих днів з дати укладення даного договору;

- оплата в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., без ПДВ, Клієнт сплачує адвокатському об`єднанню протягом 10 робочих днів з дати прийняття до провадження справи Господарським судом міста Києва (п. 4.2. договору).

Разом з виставленим рахунком сторони укладають відповідний акт приймання-передачі наданих послуг. Послуги вважаються прийнятими клієнтом після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (п. 4.7. договору).

Згідно акту №1 від 25.08.2022 приймання-передачі наданих послуг АО "ЮФ "КОРПУСЬ І МУЛЯР" надало, а клієнт прийняв надані послуги згідно з договором про надання правової допомоги від 27.04.2023 №ЮФКМ/103/2022 - представництво клієнта в Господарському суді міста Києва під час розгляду господарського спору з ДП "НАЕК "Енергоатом", а саме:

- Консультація Клієнта та дослідження документів щодо спору;

- Розробка правової позиції та стратегії захисту прав клієнта в сулі першої інстанції;

- Підготовка та направлення позовної заяви до Господарського суду м. Києва від 11.05.2023 1/ЮФКМ/103/2022;

- Складання та подання відповіді па відзив від 22.06.2023 №2/ЮКМ/103/2022;

- Участь в судових засіданнях по справі №910/7634/23 в приміщенні Господарського суду м, Києва від 14.06.2023, 12.07.2023 та 23.08.2023.

Вказаний акт підписаний сторонами без заперечень та скріплений печатками.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Дослідивши вказані документи, а також ті, що містяться в матеріалах справи, суд визнає підтвердженою належними та допустимими доказами суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 30 000, 00 грн, надану позивачу Адвокатським об`єднанням "ЮРИДИЧНА ФІРМА "КОРПУСЬ І МУЛЯР".

Суд враховує, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19 та від 20.01.2021 у справі № 357/11023/18.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

При цьому, відповідач у клопотанні про зменшення витрат позивача на правову допомогу заперечив проти їх відшкодування, посилаючись, зокрема, на те, що заявлені витрати не є співмірними із складністю справи, а вартість виконаних робіт є завищеною, водночас представником позивача подано до Господарського суду міста Києва 4 ідентичні позови за ідентичними договорами (910/11163/23, 910/7634/23, 910/7641/23, 910/5168/21).

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на характер спірних правовідносин, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі (стягнення заборгованості за договором підряду), беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги та викладених в ній доводів, зважаючи на те, що справа не є складаною за своєю суттю, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням обсягу наданих послуг (п.2 ч.5 ст. 129 ГПК України).

За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн, що є пропорційним до предмету спору та є співмірним із складністю справи, часом та обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт.

Керуючись 74, 76-80, 129, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (вул. Назарівська 3, Київ, 01032, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІАКОНТ" (вул. Набережна 33, Віта-Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, 08170, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 13.10.2023

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА