ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.10.2023 Справа № 917/1610/23

Суддя Мацко О.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» б/н від 05.10.2023 р., вх. № 12695 від 06.10.2023 р. про вжиття заходів забезпечення позову в справі

Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут», 36022, м. Полтава, вул. Панянки, 65Б, ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод», 37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Індустріальна, 2, ,

про стягнення 2 842 444,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

01.09.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» про стягнення 2 526 600,38 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу № 21700018 від 01.09.2019 р.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.09.2023 р. вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/1610/23; вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Також ухвалою суду від 13.10.2023 року було прийнято до розгляду та задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» б/н від 02.10.2023 р. (вх. № 12505 від 03.10.2023 р.) про збільшення розміру позовних вимог у даній справі; вирішено проводити подальший розгляд справи з урахуванням даної заяви (загальна сума стягнення 2 842 444,14 грн.).

06.10.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» подано до Господарського суду Полтавської області заяву б/н від 05.10.2023 р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» в загальному розмірі 2 885 080,80 грн. (сума позову + судовий збір), які знаходяться (обліковуються) на банківських рахунках:

- № НОМЕР_1 в ПОД «Райффайзен Банк Аваль», МФО 331605;

- № НОМЕР_2 , відкритий в «Райффайзен Банк Аваль»;

- № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Пумб»;

- № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «А-БАНК»;

- всіх рахунках відповідача у банківських установах, інформація про які буде знайдена під час здійснення виконавчого провадження, за винятком виплат, необхідних для сплати заробітної плати, податків, зборів та платежів, передбачених законодавством України.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилається на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків, передбачених договором про постачання електричної енергії, ним допущено тривале прострочення зобов`язань з оплати за спожиту електричну енергію; вимоги представників позивача зі сплати боргу, неодноразово пред`явлені під час усних перемовин керівництву ТОВ «Лубенський молочний завод», залишені без відповіді.

Крім того, ТОВ «Полтаваенергозбут» зазначає, що відповідачем здійснюються дії з відчуження об`єктів нерухомого майна за адресою м. Лубни, вул. Володимирська, 212, та за адресою м. Лубни, вул. Індустріальна, 1А, а також передачі в іпотеку земельної ділянки та нежитлової будівлі за адресою м. Лубни, вул. Індустріальна, 2, що, на думку позивача, свідчить про намір ТОВ «Лубенський молочний завод» ухилитися від виконання своїх зобов`язань перед ТОВ «Полтаваенергозбут».

Також позивач стверджує, що в провадженні Господарського суду Полтавської області перебувають справи про стягнення з ТОВ «Лубенський молочний завод» грошових коштів на загальну суму 5 691 798,03 грн., задоволення позовних вимог у яких може викликати реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання рішення суду в даній справі у разі його прийняття.

До заяви про вжиття заходів забезпечення позову додано докази направлення копії вказаної заяви на адресу відповідача.

Після виходу судді Мацко О.С. з лікарняного суд розглянув вказану заяву про забезпечення позову та дійшов висновку про наступне:

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України передбачено можливість подання заяви про забезпечення позову після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуально кодексу України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб: 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту: 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності: 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи: наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.11.2020 р. у справі № 915/167/20 і ін.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Дана позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.05.2020 року у справі № 910/14149/19.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Судом встановлено, що Товариству з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» належали на праві власності нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 35473145 від 12.09.2012 р.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що згідно з договорами купівлі-продажу № 1847 від 01.09.2023 р., № 1848 від 01.09.2023 р. та № 1849 від 01.09.2023 р. вказане нерухоме майно було відчужене ОСОБА_1 (який є керівником та одним із учасників ТОВ) та ОСОБА_2 (учасник ТОВ "Лубенський молочний завод", витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - в матер.справи).

Також за договорами купівлі-продажу від 02.08.2023 р. ТОВ «Лубенський молочний завод» передало у власність ОСОБА_3 будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на викладене, наявні достатньо обґрунтовані підстави вважати, що відповідачем після виникнення заборгованості ТОВ «Лубенський молочний завод» за договором про постачання електричної енергії споживачу № 21700018 від 01.09.2019 р., що є предметом позову в даній справі, вчиняються дії з відчуження свого майна, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язань за вказаним договором.

При цьому, суд вважає, що накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках відповідача, є адекватним, розумним, та співмірним із заявленою позовною вимогою та пов`язаним з нею заходом забезпечення позову.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дорани проти Ірландії» зазначено, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Європейський суд з прав людини також наголошує, що для Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права (рішення у справі «Каіч та інші проти Хорватії»).

Саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність зв`язку між такими заходами до забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках відповідача, і предметом майбутньої позовної вимоги, а тому вжиття судом вказаних заходів забезпечення позову спроможне забезпечити виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

До того ж, у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 р. у справі № 905/448/22 суд зазначив, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Отже, попередження можливого порушення прав позивача при розгляді справи судом перебуває в прямій залежності від цілісності майна чи грошових коштів та незмінності суб`єкта їх володіння під час вирішення спору судом, а отже, на думку суду, цілком співмірним, виправданим та необхідними є саме застосування заходів забезпечення позову, ніж не застосування їх, адже наслідки незастосування таких заходів можуть, з урахуванням обставин справи, призвести до більш обтяжливих та негативних наслідків саме для позивача, ніж для відповідача у справі.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 06.10.2022 р. у справі № 905/446/22 вказав, що у разі звернення позивача до суду із вимогами про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач.

ТОВ «Лубенський молочний завод», натомість, жодних заперечень на заяву про забезпечення позову в даній справі, до суду не надав (представнику надано доступ до електронної справи, в реагування на клопотання представника судом перевірено наявність копії заяви про забезпечення позову в електронній справі; крім того, заява про забезпечення позову з додатками направлялася на адресу відповідача позивачем одночасно з поданням до суду).

На підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що заявником підтверджено, а відповідачем не спростовано наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраного заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках відповідача.

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Керуючись статтями 136-137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» б/н від 05.10.2023 р., вх. № 12695 від 06.10.2023 р. про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» в загальному розмірі 2 885 080,80 грн., які знаходяться (обліковуються) на банківських рахунках:

- № НОМЕР_1 в ПОД «Райффайзен Банк Аваль», МФО 331605;

- № НОМЕР_2 , відкритий в «Райффайзен Банк Аваль»;

- № НОМЕР_3 , відкритий в АТ «Пумб»;

- № НОМЕР_4 , відкритий в АТ «А-БАНК»;

- всіх рахунках відповідача у банківських установах, інформація про які буде знайдена під час здійснення виконавчого провадження, за винятком виплат, необхідних для сплати заробітної плати, податків, зборів та платежів, передбачених законодавством України.

Стягувач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» (36022, м. Полтава, вул. Панянки, 65Б, ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» (37500, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Індустріальна, 2, ).

Ухвала є виконавчим документом в розумінні Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала постановлена 13.10.2023 року.

Ухвала набрала законної сили 13.10.2023 року.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання по 13.10.2026 року.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України; ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено у строки та в порядку, визначеному ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.С. Мацко