ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" жовтня 2023 р. Cправа № 902/1055/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Данелюк Х.О.,

представниці позивача Пономаренко В.Ю.,

у відсутності представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Фермерського господарства "Журівське" (вул. Радісна, буд. 11, село Журівка, Березанський район, Миколаївська область, 57420)

до: Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (вул. Семполовського, буд. 15, село Уладівське, Хмільницький район, Вінницька область, 22422)

про стягнення 682451,89 грн заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Фермерським господарством "Журівське" подано позов до Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про стягнення 682451,89 грн заборгованості.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором №22/07-22-1 надання послуг від 21.07.2022 в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманих сільськогосподарських послуг, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення з відповідача 682451,89 грн заборгованості, з яких: 608997,28 грн - основного боргу; 58994,92 грн - інфляційних втрат та 14459,69 грн - 3% річних.

Ухвалою суду від 14.08.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1055/23 в порядку загального позовного провадження та призначено у ній підготовче засідання на 07.09.2023.

Ухвалою від 05.09.2023 представниці позивача за її клопотанням забезпечено участь у судових засіданнях у справі №902/1055/23 в суді першої інстанції в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Виконавши завдання підготовчого провадження, позаяк учасникам справи надано достатньо часу для вчинення процесуальних дій в межах підготовчого провадження, судом закрито таку стадію судового процесу та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.10.2023, про що постановлено протокольну ухвалу від 07.09.2023.

На визначений час у судове засідання 12.10.2023 з`явилася представниця позивача, відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався. Останній про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином ухвалою суду від 12.09.2023, вручення якої Уладово-Люлинецькій дослідно-селекційній станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням.

Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

21.07.2022 між Уладово-Люлинецькою дослідно-селекційною станцією Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (Замовник, відповідач) та Фермерським господарством "Журівське" (Виконавець, позивач) укладено Договір №22/07-22-1 надання послуг (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання про надання сільськогосподарських послуг, а Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її грошима.

Згідно із п. 4.1. Договору оплата послуг, виконаних робіт, визначених у п. 1.1. даного договору проводиться Замовником на підставі підписаних сторонами Актів виконаних робіт у національній валюті із коштів, що надійшли замовнику від реалізації с/г продукції вирощеної з надання послуг Виконавцем.

За умовами пп. 4.3., 4.4. Договору сторони погодили, що Замовник та Виконавець зобов`язуються своєчасно оплачувати витрати кожної Сторони грошима, пов`язаних з виконанням даного договору відповідно до Акту виконаних робіт або рахунку-фактури (накладних). Підписання Акта приймання-передачі наданих послуг представниками Замовника та Виконавця є підтвердженням відсутності претензій з їх боку.

Цей договір набирає чинності з дня підписання Сторонами та діє до 31.12.2022р., але в будь-якому разі до моменту його остаточного виконання (п. 6.1. Договору).

На виконання умов Договору у серпні 2022 року позивач надав, а відповідач прийняв без зауважень та заперечень послуги збирання сільськогосподарських культур на загальну суму 678997,28 грн з ПДВ, що підтверджується обопільно підписаними та скріпленими печатками сторін Актами надання послуг:

- №41 від 04.08.2022 на суму 231999,07 грн з ПДВ;

- №68 від 29.08.2022 на суму 446998,21 грн з ПДВ.

Поряд з цим позивачем сформовано відповідні рахунки на оплату: №39 від 04.08.2022 на суму 231999,07 грн (за Актом надання послуг №41 від 04.08.2022) та № 68 від 29.08.2022 на суму 446998,21 грн з ПДВ (за Актом надання послуг №68 від 29.08.2022). Посилання на відповідні рахунки вказано у самих Актах надання послуг.

Відповідач, в свою чергу, здійснив часткове погашення заборгованості згідно рахунку №39 від 04.08.2022 на загальну суму 70000 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №4359 від 11.08.2022 на суму 40000 грн та №4426 від 26.08.2022 на суму 30000 грн, копії яких містяться у матеріалах справи.

Несплата решти вартості наданих за Договором послуг слугувала підставою для звернення Фермерського господарства "Журівське" із відповідним позовом до суду про стягнення з Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України 608997,28 грн - основного боргу; 58994,92 грн - інфляційних втрат та 14459,69 грн - 3% річних.

Також слід зазначити, що Фермерське господарство "Журівське" зверталося до Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України із вимогою вих. №11/05/23 від 11.05.2023 (а.с. 19-21, т. 1) про сплату 608997,28 грн боргу до 18.05.2023, однак реагування відповідача на таку вимогу матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 ЦК України).

Позаяк Договором не встановлено чіткого строку виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг, застосуванню в такому випадку підлягають приписи ч. 1 ст. 530 ЦК України, тобто відповідач як боржник повинен був виконати зобов`язання у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

В даному випадку виставлення позивачем рахунків на оплату, посилання на які містяться безпосередньо в обопільно підписаних та скріплених печатками сторін Актах надання послуг, слід ототожнювати із пред`явленням грошової вимоги в порядку ст. 530 ЦК України. Тому зобов`язання відповідача зі сплати вартості наданих послуг є простроченим за спливом семи днів від дати кожного з рахунків на оплату, тобто з 12.08.2022 (по рахунку №39 від 04.08.2022) та з 06.09.2022 (по рахунку №68 від 29.08.2022).

Враховуючи, що відповідач здійснив часткове погашення заборгованості згідно рахунку №39 від 04.08.2022 на загальну суму 70000 грн, непогашеним залишається основний борг згідно рахунку №39 від 04.08.2022 в сумі 161999,07 грн (231999,07 грн - 70000 грн = 161999,07 грн) та в сумі 446998,21 грн згідно рахунку № 68 від 29.08.2022.

Тобто, основний борг відповідача перед позивачем сукупно становить 608997,28 грн (16199,07 грн +446998,21 грн = 608997,28 грн), позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять. Поряд з цим суд враховує позицію, викладену у постанові КГС ВС від 08.06.2022 у справі №913/618/21, що доказувати факт здійснення відповідачем оплати заборгованості, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення 608997,28 грн основного боргу у повному обсязі.

Окрім основного боргу, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України 58994,92 грн - інфляційних втрат та 14459,69 грн - 3% річних внаслідок прострочення виконання зобов`язання.

Як встановлено фактичними обставинами справи, відповідач є боржником, що прострочив, позаяк не здійснив остаточний розрахунок за надані послуги за спливом 7-ми днів з моменту отримання рахунків, які сформовано на підставі обопільно підписаних Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) та посилання на які безпосередньо містяться у вказаних Актах.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених у статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем неправильно визначено початкові дати періодів прострочення за кожним із рахунків (оскільки виставлення рахунків слід ототожнювати із пред`явленням грошової вимоги в порядку ст. 530 ЦК України, тому зобов`язання відповідача зі сплати вартості наданих послуг є простроченим за спливом семи днів від дати кожного з рахунків).

Так, за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "LІGA 360" судом проведено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат: по рахунку №39 за період прострочення з 12.08.2022 до 25.08.2022 на суму 191999,07 грн та з 27.08.2022 до 06.06.2023 на суму 161999,07 грн, враховуючи часткове погашення боргу; по рахунку №68 за період прострочення з 06.09.2022 до 06.06.2023 на суму 446998,21 грн. При цьому судом встановлено, що нарахування позивачем інфляційних втрат є дещо меншим, ніж розрахунок суду, відтак враховуючи принцип диспозитивності у господарському судочинстві, суд приходить до висновку щодо стягнення вказаної складової заборгованості у заявленій позивачем сумі 58994,92 грн.

Водночас судом встановлено обґрунтованість 3% річних в сумі 14069,03 грн, позаяк позивачем заявлено відповідну складову заборгованості у більшій сумі (14459,69 грн - 3% річних), тому у стягненні з відповідача 390,66 грн - 3% річних слід відмовити як заявлених безпідставно.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду відзиву, доказів в спростування позовних вимог, власного контррозрахунку заборгованості чи доказів погашення заборгованості.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з урахуванням мотивів щодо безпідставного нарахування 390,66 грн 3% річних.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача в сумі 10230,92 грн, в решті такі витрати в сумі 5,86 грн залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (вул. Семполовського, буд. 15, село Уладівське, Хмільницький район, Вінницька область, 22422, ) на користь Фермерського господарства "Журівське" (вул. Радісна, буд. 11, село Журівка, Березанський район, Миколаївська область, 57420, ) 608997,28 грн - основного боргу; 58994,92 грн - інфляційних втрат; 14069,03 грн - 3% річних та 10230,92 грн - витрат на сплату судового збору.

3. У стягненні з відповідача 390,66 грн 3% річних відмовити у зв`язку з чим судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5,86 грн залишити за позивачем.

4. Згідно із приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Відповідно до положень ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відомі суду адреси електронної пошти: ФГ "Журівське" - ; представниці ФГ "Журівське" Пономаренко В.Ю. - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повне рішення складено 17 жовтня 2023 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Радісна, буд. 11, село Журівка, Березанський район, Миколаївська область, 57420;

3 - відповідачу - вул. Семполовського, буд. 15, село Уладівське, Хмільницький район, Вінницька область, 22422.