ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023м. ХарківСправа № 922/3182/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Деркач П. О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, б. 11)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма Естейт" (61002, м. Харків, вул. Куликівська, б.23)
про стягнення 1257289,91 грн.
за участю представників:

позивача - Панасейко О.Ю.., самопредставництво,

відповідача - Ставров С.Ю., ордер серії АХ №1144748 від 17.08.2023,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма Естейт", в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1257289,91 грн. Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №14827 від 01.10.2019 в частині здійснення відповідачем повної та своєчасної оплати теплової енергії у встановлені договором строки за період із січня по лютий 2022 року.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.07.2023 у справі № 922/3182/23 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 29.08.2023 о 10:00.

17.08.2023 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшло повідомлення про надання адвокату доступу до справи за допомогою Електронного кабінету користувача ЕСІТС (вх. №22008), яке досліджено та приєднано до матеріалів справи.

18.08.2023 через загальний відділ діловодства суду через систему Електронний суд від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №22035), який досліджено та приєднано до матеріалів справи.

18.08.2023 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №22079), який досліджено та приєднано до матеріалів справи.

22.08.2023 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника (вх. №22344), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.

22.08.2023 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №22414), яку досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі № 922/3182/23 відкладено підготовче засідання на 12.09.2023 об 11:30.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.09.2023 у справі № 922/3182/23 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.10.2023 об 11:00.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 у справі №922/3182/23 задоволено заяву відповідача про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті (вх. №26401 від 29.09.23) та відкладено судове засідання на 17.10.2023 о 13:00.

Позивач у судове засідання 17.10.2023 з`явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив та просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 1257289,91 грн.

Відповідач у судове засідання 17.10.2023 з`явився, з`явився, проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень учасників справи про причини неявки їх в судове засідання 17.10.2023, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

01.10.2019 між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сігма Естейт" (споживач) було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 14827 (далі - договір) (т.с. 1 а.с. 25-28), відповідно до умов пункту 1.1. якого, теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних споживачу обсягах, а споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими цим договором тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

У відповідності до Додатку 4 до Договору об`єктом теплоспоживання є адміністративна будівля за адресою вулиця Академіка Проскури, 1 у м. Харкові загальною площею 7845,30 кв.м., яка обладнана приладом обліку споживання теплової енергії.

Відповідно п.10.1. Договору, Договір діє до 31.12.2004.

Позивачем та відповідачем під час розгляду справи не надано суду будь-яких повідомлень про припинення дії Договору з доказами їх надсилання сторонам.

Таким чином, спірний Договір станом на час розгляду даної справи та ухвалення судового рішення є чинним, зазначене сторонами не заперечувалось під час розгляду справи.

У відповідності до умов п. 6.3. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що по особовому рахунку відповідача № 17420-2575 обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення за Договором в сумі 1257289,91 грн за період: з січня по лютий 2022 року.

При цьому, на підтвердження факту отримання і споживання теплової енергії відповідачем позивачем разом з позовом надано акт підключення споживача №174/34088 від 08.11.2021, який підписаний та скріплений печатками повноважених представників КП Харківські теплові мережі та ТОВ «Сігма Естейт»; розпорядженням Харківського міського голови "Про припинення опалювального сезону в м.Харкові" №43 від 13.04.2022 та відомостями обліку споживання теплової енергії з 23.11.2021 по 28.02.2022 року.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що, відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання за Договором, оскільки за спожиту теплову енергію своєчасно у встановлені Договором строки не сплатив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за період: за січень та лютий 2022 р. у розмірі 1257289,91 грн.

Позивачем у позові зазначено про те, що у зв`язку з наявною заборгованістю, позивач на адресу відповідача надіслав Вимогу про погашення заборгованості разом із супровідним листом з: актами виконаних робіт, рахунків-фактур та актами звіряння щодо утвореної заборгованості з відпуску теплової енергії за вказаний період.

Проте відповідач відповіді не надав та суму боргу не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Відповідач проти позову заперечив повністю, у відзиві на позовну заяву зазначив про те, що позивачем не виконано передбачені п. 8.1. Договору № 14827 від 01.10.2019 вимоги щодо досудового врегулювання господарських спорів шляхом переговорів, повідомлень, укладенням додатків та /або Додаткових угод до Договору. Також, відповідачем зазначено про те, що позивач не може посилатися на Вимогу на погашення заборгованості від 26.06.2023 за № 48 як на письмовий доказ викладених в позовній заяві обставин, оскільки ця вимога не надсилалася та не вручалася відповідачу, відповідно не доводить того, що відповідача було ознайомлено із існуванням станом на 01.06.2023 заборгованості перед позивачем за спожиту теплову енергію у сумі 1257289,91 грн. Окрім того, відповідачем зазначено про те, що вимога не є доказом, на підставі якого можна встановити обставини, які входять в предмет доказування у цій справі, оскільки така є неналежним, недопустимим та недостовірним доказом на підтвердження обставин та позовних вимог. Окрім чого, відповідачем зазначено про те, що позовні вимоги про стягнення 1257289,91 грн. заборгованості за період із січня по лютий 2022 року не обґрунтовані ні змістом позовної заяви, ні доданими до позовної заяви письмовими доказами. Окремо відповідачем зауважено, що заборгованості у сумі 677358,83 грн. станом на 01.01.2022 у відповідача не існувало, що підтверджується розрахунковими документами, доданими до позову, зокрема, згідно з рахунком - фактурою від 03.02.2022 та Додатку до нього, за період до 05.01.2022 позивачем було самостійно зроблено перерахунок на 148,48853 ГКал, отже позивачем самостійно скориговано (відмінусовано) значний обсяг теплової енергії «-148,48853» ГКал., яка вочевидь не споживалася відповідачем. Також, відповідачем наголошено про те, що він як, споживач не отримував від Теплопосточальної організації ні Акт виконаних робіт, ні рахунки-фактури за період грудень 2021 - червень 2023, та зокрема, за період січень 2022 - лютий 2022, а поштова квитанцію № 742 від 27.06.2023, але відповідно до поштового трекінгу за закінченням встановленого терміну зберігання, вона була повернута відправнику за зворотною адресою (6013).

Відповідачем у відзиві також зазначено про те, що відповідно до п. 6.7. Договору, у разі зміни тарифів, затверджених відповідним уповноваженим органом, Теплопостачальна організація - в нашому випадку КП «Харківські теплові мережі», - повідомляє Споживача у відповідності з п. 4.2.4. Споживач здійснює розрахунки за спожиту теплову енергію за новими тарифами з моменту їх введення. Зміна тарифів не є підставою для переукладання Договору. Згідно до п. 4.2.4. обов`язком Теплопостачальної організації є повідомляти Споживача у письмовій формі або засобами масової інформації про зміну тарифів. З копій розрахункових документів, представлених позивачем разом з позовною заявою, вбачається, що тариф на теплову енергію суттєво змінився у порівнянні з листопадом 2021 року. Так, відповідачем зазначено про те, що у листопаді 2021 року тарифна вартість 1 ГКал складала 1582,632 грн. В грудні 2021 р. до 05.01.2022 (включно) - 3324,39 грн. за 1 ГКал. З 06.01.2022 - 5393.26 грн. за 1 ГКал. З долучених до позовної заяви розрахункових документів, убачається, що в червні та жовтні 2022 року, позивач взагалі здійснив перерахунок вже нарахованих за діючими тарифами (3324,39 грн. за 1 ГКал. - згідно рішення ВК ХМР № 953 від 24.11.2021 та 5393,26 грн. за 1 ГКал - згідно рішення ВК ХМР № 1050 від 30.12.2021) сум за спожиту в січні та лютому 2022 року теплову енергію, посилаючись при цьому на Постанову КМУ № 1209 від 10.11.2021 «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію. Внаслідок такого перерахунку до вже нарахованих за січень та лютий 2022 за встановленими тарифами сум, добавилося ще 251928,76 грн. (перерахунок в червні 2022 - 233777,81 грн. + перерахунок в жовтні 2022 - 18150,95 грн.). Крім того, відповідач заперечує щодо тарифу, застосовуваного позивачем за спожиту теплову енергію у січні 2022 року, оскільки згідно з рахунком-фактурою від 03.02.2022 було спожито 5,03058 ГКал. на суму 81826,91 (в т.ч. ПДВ 13637,82 грн.). До 05.01.2022 за тарифом 3324,39 грн./1 ГКал (в т.ч. ПДВ) згідно рішення ВК ХМР № 953 від 24.11.2021; з 06.01.2022 за тарифом 5393,26 грн./1 ГКал (в т.ч. ПДВ) згідно рішення ВК ХМР № 1050 від 30.12.2021, проте у разі застосовування тільки найбільший тариф (5393,26 грн. /1 ГКал) з двох наведених (3324,19 грн. / 1 ГКал та 5393,26 грн. / 1 ГКал) - за 5,03058 ГКал не можна нарахувати 81826,91 грн. Така вартість, - 81826,91 грн. (разом з ПДВ) свідчить про те, що позивачем при нарахуванні за спожити відповідачем у січні 5,03058 ГКал було застосовано інший тариф, а саме 16265,8998 грн. /1 ГКал. Отже, відповідачем зазначено про те, що наслідком невиконання позивачем своїх обов`язків за Договором в частині інформування відповідача, як Споживача, про зміну тарифі (п.6.7. та п.4.2.4. Договору), а також, в частині надання відповідачу Актів виконаних робіт, рахунків-фактур та Актів звіряння розрахунків за період грудень 2021 - червень 2023, й зокрема, за період січень 2022 - лютий 2022 (п.6.10 Договору), - стало відсутність узгоджених між сторонами Договору зобов`язань зі сплати за спожиту теплову енергію, і як відповідно неможливість отримання відповідачем відшкодування за спожиту теплову енергію від третіх осіб - орендарів, які на підставі окремих цивільно-правових договорів оренди, користувалися приміщеннями в адміністративній / нежитловій будівлі по вулиця Академіка Проскури, 1 в місті Харкові (загальною площею 7845,30 кв.м.).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно з вимогами частини 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до вимог частини 6 статті 25 Закону України Про теплопостачання у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.

Частиною 1 статті 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Відповідно до п. 6.1. Договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться шляхом перерахування коштів на рахунок теплопостачальної організації, вказаний у Договорі, відповідно до встановлених тарифів, діючих в період постачання теплової енергії та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії, а при їх відсутності - виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень, або в іншій формі, яка не суперечить чинному законодавству України.

Крім оплати теплової енергії за тарифом, споживач відшкодовує теплопостачальній організації витрати, пов`язані з неповерненням теплоносія (витоку), виходячи з планової собівартості одержаної води від постачальника та її хімочищення, або знесолення, яка приймається як собівартість в середньому по всім джерелам теплової енергії теплопостачальної організації (п. 6.2. Договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.3. Договору).

Згідно з п. 6.4. Споживач сплачує попередню оплату. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує теплопостачальній організації вартість зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію споживач здійснює:

- до 28-го числа поточного місяця, при розрахунку за показниками приладів обліку;

- до 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку.

Відповідно до п. 6.5. Договору, розрахунки за показниками приладів комерційного обліку:

- якщо фактичне споживання теплової енергії нижче від сплаченого в Договорі обсягу, вартість такого перевищення зараховується в рахунок оплати заявленого обсягу періоду, наступного за розрахунковим;

- якщо сумарне годинне договірне теплове навантаження перевищує 2,0 Гкал/годину споживач самостійно сплачує вартість теплової енергії за фактичними показниками приладів комерційного обліку подекадно.

Згідно з п. 6.6. Договору, розрахунки без приладів комерційного обліку:

- якщо обсяг фактично спожитої теплової енергії перевищує сплачений зазначений в Договорі обсяг, вартість такого перевищення сплачується споживачем не пізніше 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим;

-якщо фактичне споживання теплової енергії нижче від сплаченого зазначеного в договорі обсягу, вартість такого перевищення зараховується в рахунок оплати зазначеного в договорі обсягу місяця, наступного за розрахунковим.

У разі зміни тарифів, затверджених відповідним уповноваженим органом, теплопостачальна організація повідомляє споживача у відповідності з п. 4.2.4., споживач здійснює розрахунки за спожиту теплову енергію за новими тарифами з моменту їх введення. Зміна тарифів не є підставою для переукладання Договору.

Факт отримання і споживання теплової енергії відповідачем підтверджується наявним у матеріалах справи належним чином засвідченою копією акту підключення споживача №174/34088 від 08.11.2021, який підписаний та скріплений печатками повноважених представників КП Харківські теплові мережі та ТОВ «Сігма Естейт»; розпорядженням Харківського міського голови "Про припинення опалювального сезону в м.Харкові" №43 від 13.04.2022 та відомостями обліку споживання теплової енергії з 23.11.2021 по 28.02.2022 року.

Приписами статті 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 3.2.6 договору, споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У даному разі, факт наявності заборгованості з вартості спожитої теплової енергії в сумі 1257289,91 грн. за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №14827 від 01.10.2019 за період із січня по лютий 2022 року підтверджується документально належними та допустимими доказами, наявними у справі та відповідачем зі свого боку не спростовано.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази повної оплати теплової енергії у розмірі 1257289,91 грн. за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №14827 від 01.10.2019 за період із січня по лютий 2022 року.

Отже, приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №14827 від 01.10.2019 та діючого законодавства, суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1257289,91 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №14827 від 01.10.2019 за період із січня по лютий 2022 року обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд відхиляє заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та зазначає про наступне.

Правовідносини між сторонами щодо постачання та споживання теплової енергії здійснюються відповідно до договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 14827 від 01.10.2019 (далі - Договір).

Як зазначалося судом раніше, відповідно до приписів ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У даному разі, матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що позивач виконав свої обов`язки відповідно до Договору, а саме, здійснив постачання теплової енергії на адресу Відповідача - вул. Академіка Проскури, 1.

Розрахунок заборгованості здійснений позивачем відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 № 1209 «Деякі питання нарахування (визначення) плати за теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води у зв`язку із зміною ціни природного газу» (далі - Постанова).

Розрахунок коефіцієнту перерахунку вартості теплової енергії міститься у відкритому доступі на офіційному сайті позивача у загальнодоступній мережі Інтернет.

Відповідно до приписів п. 59. Постанови, у разі щомісячної зміни для виконавця протягом опалювального періоду згідно із умовами договору постачання природного газу ціни природного газу (без урахування зміни тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, торговельної надбавки (націнки) постачальника), що використовується для виробництва теплової енергії та надання послуги з постачання теплової енергії, виконавець змінює розмір нарахувань за послугу з постачання теплової енергії для відповідної категорії споживачів.

Таким чином, позивачем правомірно здійснено нарахування відповідачу заборгованості за січень 2022 в розмірі 81826,91 грн., за лютий 2022 в розмірі 366671,29 грн., а також, в червні 2022 та жовтні 2022 проведено перерахунок нарахувань заборгованості за січень - лютий 2022, після чого сума заборгованості відповідача склала 1257289,91 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача в сумі 18859,35 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма Естейт" (61002, м. Харків, вул. Куликівська, б.23, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, б. 11, ) - 1257289,91 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №14827 від 01.10.2019 за період із січня по лютий 2022 року та 18859,35 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "19" жовтня 2023 р.

Суддя Є.М. Жиляєв