СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

20 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 922/467/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.

дослідивши матеріали апеляційної скарги Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх. № №1913 Х/2) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі №922/467/20, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Ємельяновою О.О., повний текст рішення (додаткове) складено 22.05.2023,

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області, м.Харків,

до 1) Харківської міської ради, м. Харків,

2) Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Харківської області, м.Харків,

3) Фізичної особи-підприємця Нагорної Світлани Михайлівни, м. Харків,

про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.05.2023 задоволено скаргу (вх. № 9056 від 12.04.2023) Фізичної особи-підприємця Нагорної Світлани Михайлівни на рішення державного виконавця. Визнано неправомірною та скасовано постанову Головного державного виконавця Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Аршави Ірини Яківни про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 65808659 від 21.03.2023. Зобов`язано Головного державного виконавця Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Аршаву Ірину Яківну скасувати постанову про арешт коштів Фізичної особи - підприємця Нагорної Світлани Михайлівни у ВП № 65808659 від 23.03.2023.

08.05.2023 від Фізичної особи - підприємця Нагорної Світлани Михайлівни до господарського суду надійшла заява (вх. № 11400/23) про ухвалення додаткового рішення.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 заяву (вх. № 11400 від 08.05.2023) Фізичної особи-підприємця Нагорної Світлани Михайлівни про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто з Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Фізичної особипідприємця Нагорної Світлани Михайлівни витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 24000,00 грн.

12.09.2023, тобто після закінчення встановленого строку на апеляційне оскарження, Основ`янсько-Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направив засобами поштового зв`язку до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі №922/467/20, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі №922/467/20.

Водночас заявник апеляційної скарги просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити строк на подання апеляційної скарги на підставі статті 256 ГПК України, посилаючись на те, що встановлений законом процесуальний строк для подання апеляційної скарги скаржником пропущений з поважних причин, у зв`язку з тим, що офіційна юридична адреса та фактичне місцезнаходження Відділу наступні: м. Харків, Майдан Захисників України, 7/8 (будівля ТОВ "ЦКБ "Протон"). Заявник вказує на те, що враховуючи умови воєнного стану, відповідно до Правил охорони корпусу 26 (Ф-15) ТОВ "ЦКБ "Протон" та на виконання розпорядження Державного концерну "Укроборонпром " № UOP 4.1-4036 від 05.07.2022 "Щодо організації роботи з питань безпеки підприємств", зокрема, на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, доступ до будівлі ТОВ "ЦКБ "Протон" мають лише співробітники розташованих в ній підприємств та організацій, в тому числі співробітники Відділу та включені до окремого переліку осіб, що затверджується директором підприємства. Крім того, через загрозу обстрілів під час дії повітряної тривоги зупиняється робота Відділу, в тому числі не працюють відділення Укрпошти, що ускладнює виконання посадових обов`язків працівників Відділу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/467/20; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх. № №1913 Х/2) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі №922/467/20, до надходження матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду.

28.09.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/467/20.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 залишено без руху апеляційну скаргу Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх. № №1913 Х/2) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі №922/467/20 на підставі приписів частин 2, 3 статті 260 ГПК України, оскільки апеляційна скарга подана з порушенням вимог частини 1 статті 256 ГПК України після закінчення строків на апеляційне оскарження та без належного обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а також в порушення пункту 3 частини 3 статті 258 ГПК України за відсутності доказів надсилання копії апеляційної скарги на адресу учасника справи, першому відповідачу Харківській міській раді. Встановлено скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Основ`янсько Слобідський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримав зазначену ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху о 17:42 03.10.2023 в електронний кабінет, що підтверджується довідкою Східного апеляційного господарського суду про доставку електронного листа, сформованої в програмі Діловодство спеціалізованого суду, що відповідає приписам частин п`ятої та сьомої статті 6 ГПК України. З огляду на приписи абз. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, зазначений судовий акт вважається врученим учаснику справи 04.10.2023, оскільки надійшов до електронного кабінету сторони пізніше 17 години.

Відповідно пункту 2 частини 6 статті 242 ГПК України та враховуючи встановлений судом апеляційної інстанції десятиденний строк згідно ухвали суду від 03.10.2023, останнім днем строку для надсилання (подання) заяви про усунення недоліків є 16.10.2023 (з урахуванням вихідних днів).

09.10.2023, в межах встановленого строку, засобами поштового зв`язку до суду апеляційної інстанції на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 скаржником надіслано клопотання про усунення недоліків (доповнення до апеляційної скарги) (вх. № 12224), в якому заявник апеляційної скарги просить визнати поважними причини пропущення строку на подання апеляційної скарги, а також доповнення до апеляційної скарги та постановити ухвалу про поновлення такого строку; прийняти апеляційну скаргу та доповнення до апеляційної скарги Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі № 922/467/20 та скасувати додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі № 922/467/20.

Надаючи додаткове обґрунтування щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі № 922/467/20, заявник вказує на те, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України та введенням в Україні військового стану, кількість посадових осіб Відділу за штатним розписом скоротилась з 40 до 19 осіб, з яких державних виконавців 12, що призвело до великої завантаженості та не співмірності кількості виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні на одного державного виконавця; апеляційна скарга була направлена до Східного апеляційного господарського під час щорічної відпустки державного виконавця, у якого безпосередньо перебувало виконавче провадження на виконанні, що у подальшому призвело до пропущення строку на апеляційне оскарження; навантаження на одного державного виконавця, який виконує посадові обов`язки іншого посадовця відповідно до посадових інструкцій державного службовця під час перебування останнього у відпустці або на лікарняному, збільшується втричі; враховуючи умови воєнного стану та враховуючи місцерозташування Відділу в ТОВ "ЦКБ "Протон", що відноситься до Державного концерну "Укроборонпром", посадові особи Відділу (переважно жінки) вимушені проводити щоденні прийоми громадян поза межами безпосереднього розташування відділу, що також призводить до великого навантаження, емоційної нестабільності. Крім того, заявником повідомлено про те, що зв`язку з несвоєчасним забезпеченням оскарження рішення суду в апеляційній інстанції, за результатами перевірки начальника були здійснені заходи реагування шляхом зменшення премії головному державному виконавцю за вересень 2023 до 5% (копія додається).

Надаючи оцінку вказаним твердженням заявника апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України, основними засадами судочинства визначено, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

При цьому, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм.

Нормами глави 1 розділу ІV ГПК України врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, оскаржуване додаткове рішення ухвалене місцевим господарським судом 22.05.2023, повний текст якого складений 22.05.2023, а отже, строк подання апеляційної скарги сплив 12.06.2023 (з урахуванням вихідних днів). Проте, скаржник звернувся з даною апеляційною скаргою 12.09.2023, що вбачається з поштового конверта, в якому апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції, та опису вкладення.

Отже, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження додаткового рішення місцевого господарського суду на 3 місяці.

Частинами 2 та 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З правового контексту наведених норм вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що належать до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити, чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з урахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує, виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 5.04.2021 у справі № 902/560/20, від 25.01.2021 у справі № 911/224/20.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 09.10.2019 у справі №7/74, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06).

Аналогічні висновки щодо застосування приписів статей 256, 261 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від ід 12.07.2022 у справі 9/430-05-11867, від 05.07.2023 у справі № 910/186/21.

Проте, підстави, наведені скаржником у клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції визнано неповажними, з огляду на таке.

Так, скаржник обґрунтовує своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження тим, що офіційна юридична адреса та фактичне місцезнаходження Відділу наступні: м. Харків, Майдан Захисників України, 7/8 (будівля ТОВ "ЦКБ "Протон"); враховуючи умови воєнного стану, відповідно до Правил охорони корпусу 26 (Ф-15) ТОВ "ЦКБ "Протон" та на виконання розпорядження Державного концерну "Укроборонпром " № UOP 4.1-4036 від 05.07.2022 "Щодо організації роботи з питань безпеки підприємств", зокрема, на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, доступ до будівлі ТОВ "ЦКБ "Протон" мають лише співробітники розташованих в ній підприємств та організацій, в тому числі співробітники Відділу та включені до окремого переліку осіб, що затверджується директором підприємства; також через загрозу обстрілів під час дії повітряної тривоги зупиняється робота Відділу, в тому числі не працюють відділення Укрпошти, що ускладнює виконання посадових обов`язків працівників Відділу.

Проте, згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке містить трек-номер №139, оскаржуваний процесуальний документ місцевого господарського суду отриманий Основ`янсько - Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 26.05.2023. Вказане підтверджується також відомостями з офіційного сайту АТ Укрпошта щодо відстеження поштового відправлення (т.6, а.с.42).

Зі змісту положень статті 256 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що факт отримання судового рішення не в день його проголошення або складення надає право скаржнику на поновлення строку на апеляційне оскарження за обставин, визначених у частині 2 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Тобто, передбачений частиною 2 статті 256 ГПК України двадцятиденний строк, протягом якого сторона має право на поновлення строку при зверненні з апеляційною скаргою, враховуючи дату отримання повного тексту рішення місцевого господарського суду (26.05.2023) спливає 15.06.2023.

Як свідчать матеріали справи, 01.06.2023 в межах встановленого строку Основ`янсько - Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було направлено до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, яку ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2023 залишено без руху з підстав відсутності належних доказів на підтвердження повноважень Аршави І.Я. щодо подання апеляційної скарги від імені Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби, а також з огляду на відсутність доказів надіслання копій скарги на адреси сторін у даній справі: керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 Харківської області, Харківської міської ради, Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Харківської області, Фізичної особи-підприємця Нагорної Світлани Михайлівни; встановлено заявнику десятиденний строк з дня вручення йому копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги (т.6. а.с.56-59, 75-79).

Проте, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2023 повернуто апеляційну скаргу Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі №922/467/20 заявникові, оскільки останнім виконано вимоги ухвали Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2023 не в повному обсязі, що й стало підставою для повернення апеляційної скарги заявнику.

Вказану ухвалу вручено скаржнику засобами поштового зв`язку 17.07.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек-номер 426) (т.6, а.с.132).

Відтак, матеріалами справи підтверджується, що апелянту вже було надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, він був обізнаний щодо необхідності їх усунення, при цьому своїм правом на усунення недоліків скористався лише частково, що стало підставою для повернення поданої вперше апеляційної скарги заявнику. Вказані обставини свідчать про невжиття ним всіх необхідних заходів для дотримання вимог процесуального законодавства, встановлених для звернення з апеляційною скаргою в межах передбаченого законом строку.

Звертаючись вдруге до Східного апеляційного господарського суду з даною апеляційною скаргою лише 12.09.2023 заявник просить поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення суду, посилаючись на поважність пропуску такого строку, зокрема, з підстав особливого режиму роботи Відділу ДВС та відділень Укрпошти враховуючи умови введення воєнного стану та загрозу обстрілів під час дії повітряної тривоги.

Проте, як було встановлено вище та підтверджується матеріалами справи, як судом першої інстанції (щодо направлення оскаржуваного судового рішення) так й судом апеляційної інстанції (щодо направлення процесуальних документів стосовно первісно поданої апеляційної скарги) вжито заходів щодо належного повідомлення апелянта про рух справи та своєчасного надсилання судових рішень на його адресу, в свою чергу останнім було отримано засобами поштового зв`язку судову кореспонденцію в найкоротші строки.

Водночас, скаржником не наведено підстав та не надано жодних доказів на підтвердження наявності особливих та непереборних обставин неможливості звернутися до суду з апеляційною скаргою в період з 17.07.2023 (дата вручення ухвали про повернення первісно поданої апеляційної скарги) до дати подачі даної апеляційної скарги - 12.09.2023.

Оцінюючи доводи клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження щодо введення на території України воєнного стану, суд апеляційної інстанції зазначає, що введення воєнного стану є поважною причиною пропуску строків, але така причина має бути оцінена судом індивідуально, у межах конкретної справи, яка розглядається, у сукупності із іншими обставинами пропуску процесуального строку.

Саме лише посилання скаржника на введення на території України воєнного стану не є безумовним доказом наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Аналогічна позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 05.08.2022 у справі №921/328/21, від 20.07.2022 у справі № 924/939/21.

Суд апеляційної інстанції звертається до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у пункті 47 постанови від 10.11.2022 у справі №990/115/22, де відзначено:

"Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку".

У цьому випадку необхідно з`ясувати, в який саме строк позивач міг звернутися до суду з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції та якими доказами підтверджується неможливість звернення до суду раніше, оскільки право на поновлення строку у зв`язку із запровадженим воєнним станом не може визнаватися безумовним і залежати тільки від факту його запровадження. Вирішення питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження має вирішуватися з урахуванням конкретних обставин справи (див. пункт 34 постанови Верховного Суду від 28.10.2022 у справі № 904/3910/21).

Верховний Суд зазначив, що ключовою ознакою поважності причин пропуску строку є причинно-наслідковий зв`язок між обставинами (зокрема, але не виключно, збройна агресія проти України) та неможливістю виконати конкретну процесуальну дію у строк, встановлений законом, ухвалою суду тощо. Сама по собі військова агресія проти України та введення воєнного стану на всій території України не може автоматично означати зупинення всіх процесуальних строків, визначених законом, або ж про автоматичне поновлення таких строків, незалежно від того, існує реальна можливість дотриматись їх чи ні. Військова агресія, воєнний стан як обставини непереборної сили можуть бути поважною причиною пропуску процесуального строку та підставою для його поновлення лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ними обставинами не може виконати ті чи інші процесуальні дії.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 910/186/21.

Відтак, сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні та посилання на нього, без належного обґрунтування, мотивування та аргументування впливу на неможливість своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою у даній справі та без поданням відповідних підтверджуючих доказів, що унеможливили вчинення процесуальної дії у відповідний строк, не є підставою для поновлення такого процесуального строку.

Проте, доказів поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження через введення воєнного стану, та як наслідок запровадження особливого режиму роботи Відділу ДВС та відділень Укрпошта, заявником також не додано.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у клопотанні не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а також не зазначено об`єктивних та непереборних обставин, що стали причиною його пропуску, у зв`язку з чим суд визнав наведені апелянтом підстави для поновлення строку неповажними, що стало підставою для постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 03.10.2023.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 03.10.2023 заявником апеляційної скарги наведено додаткове обґрунтування щодо пропуску строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду першої інстанції, в якому зазначено про те, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України та введенням в Україні військового стану скоротилась кількість посадових осіб Відділу, що призвело до великої завантаженості, подання апеляційної скарги під час щорічної відпустки державного виконавця, у якого безпосередньо перебувало виконавче провадження на виконанні, призвело до пропущення строку на апеляційне оскарження, враховуючи умови воєнного стану та місцерозташування Відділу посадові особи Відділу (переважно жінки) вимушені проводити щоденні прийоми громадян поза межами безпосереднього розташування відділу, що також призводить до великого навантаження, емоційної нестабільності працівників.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що процесуальним законом не передбачено, що після повернення апеляційної скарги перебіг строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції розпочинається заново. Також не передбачено, що у разі повторного подання апеляційної скарги учасник справи має безумовне право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Після отримання засобами поштового зв`язку ухвали Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2023 про повернення вперше поданої апеляційної скарги 17.07.2023, скаржник не був позбавлений можливості у найкоротший строк повторно звернутися із апеляційною скаргою, яка була б оформлена у відповідності до вимог процесуального законодавства.

При цьому, колегія суддів зауважує, що повернення вперше поданої скарги Відділу ДВС у зв`язку з неусуненням останнім недоліків поданої ним апеляційної скарги внаслідок необачної поведінки самого скаржника, не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки остання стосується недотримання скаржником вимог ухвали суду апеляційної інстанції та процесуального законодавства, тобто така причина має суб`єктивний характер і не свідчить про об`єктивну неможливість вчинити відповідну процесуальну дію в межах встановлених законом строків.

Водночас, скаржник повторно звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою лише 12.09.2023, тобто майже через 2 місяці після вручення йому ухвали Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2023 про повернення вперше поданої апеляційної скарги. При цьому скаржник не посилається на об`єктивні обставини, які б перешкоджали йому повторно звернутися до Східного апеляційного господарського суду раніше.

Звертаючись із цією заявою про усунення недоліків, скаржник зазначає про обставини щодо великої завантаженості працівників Відділу через скорочення кількості посадових осіб у зв`язку з військовою агресією рф проти України та введенням в Україні військового стану, а також подання первісної скарги під час щорічної відпустки державного виконавця, у якого безпосередньо перебувало виконавче провадження на виконанні, що призвело до пропущення строку на апеляційне оскарження, та посилаючись на місцерозташування Відділу вказує на велике навантаження та емоційну нестабільність працівників.

Проте, наведені заявником причини не можуть вважатися такими, що дійсно перешкоджали зверненню з апеляційною скаргою у передбачений законом строк, оскільки скаржнику вже надавався строк для усунення недоліків, він був обізнаний щодо необхідності їх усунення, при цьому своїм правом на усунення недоліків скористався лише частково. Тобто вказані обставини стосуються виконання працівниками Відділу ДВС своїх професійних обов`язків, зводяться до внутрішньої організації роботи Відділу та свідчать про невжиття скаржником всіх необхідних заходів для дотримання вимог процесуального законодавства, встановлених для звернення з апеляційною скаргою в межах передбаченого законом строку.

Наведене також підтверджується тим, що в заяві про усунення недоліків наявні твердження стосовно того, що у зв`язку з несвоєчасним забезпеченням оскарження судового рішення в апеляційній інстанції за результатами перевірки начальника були здійснені заходи реагування шляхом зменшення премії головному державному виконавцю. Тобто, такі обставини пов`язані саме з внутрішньою організацією роботи Відділу та не залежали від об`єктивних обставин.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що обставини, на які посилається скаржник у заяві про усунення недоліків, зводяться до внутрішньої організації роботи юридичної особи (особливий режим роботи, відпустка державного виконавця, завантаженість працівників), вказані обставини не були перешкодою для своєчасного звернення з первісною апеляційною скаргою у межах встановлених законом строків, а тому причини подальшого неусунення недоліків апеляційної скарги, що мали наслідком її повернення заявнику, та повторного подання апеляційної скарги після закінчення строку на апеляційне оскарження судового рішення та спливу значного проміжку часу залежали лише від суб`єктивної волі скаржника, а не від об`єктивно непереборних обставин.

До того ж наведені скаржником в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду першої інстанції стосовно особливого режиму роботи Відділу ДВС та його розташування фактично дублює зміст тих підстав, які були наведені у клопотанні про поновлення строку, встановленого для подання апеляційної скарги при зверненні скаржника з апеляційною скаргою та визнані ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 неповажними.

При цьому, згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Звернення з апеляційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у апеляційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення. Правильність оформлення апеляційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції враховує, що Відділ є юридичною особою та рівноправним учасником судового процесу, а тому недотримання скаржником вимог процесуального закону в частині своєчасності подання належним чином оформленої апеляційної скарги є суто організаційним питанням заявника.

При цьому, звертаючись з апеляційною скаргою вдруге лише 12.09.2023 апелянтом не наведено обставин та не надано доказів в обґрунтування доводів щодо неможливості в розумні інтервали часу вжити заходів для повторного звернення з апеляційною скаргою з дотриманням вимог процесуального законодавства з моменту обізнаності Відділу зі змістом ухвали про повернення апеляційної скарги.

Отже, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скаржник мав можливість забезпечити безперервний робочий процес, а тим самим вчасно або в найкоротші строки звернутися з належно оформленою апеляційною скаргою на додаткове рішення суду.

З викладеного убачається, що пропуск строку на апеляційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що звернулась із апеляційною скаргою, могла і повинна була уникнути для звернення з апеляційною скаргою.

При цьому, юридична особа має більше можливостей для здійснення свого представництва у суді, аніж фізична особа, яка перебуває у зоні бойових дій, та відповідно об`єктивно обмежена у захисті своїх прав та інтересів. Суд апеляційної інстанції відзначає, що внутрішньо-організаційні питання функціонування юридичної особи носять суб`єктивний характер, юридична особа повинна виважено підходити до виконання своїх функцій, у тому числі щодо належної участі у судових провадженнях та дотримання вимог процесуального законодавства стосовно подачі апеляційних скарг та оформлення їх змісту. (Близька за змістом позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 910/8949/21, від 06.03.2023 у справі № 26/95-09).

З цих підстав колегія суддів також відхиляє посилання заявника на те, що у зв`язку з обставинами, викликаними воєнним станом, працівники Відділу мають велику завантаженість, що впливає на строки підготовки процесуальних документів.

Інших підстав, які можуть свідчити про поважність підстав пропуску процесуального строку, скаржником не наведено, доказів, які свідчили б про те, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, - не подано.

Можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, суд має вказати підстави поновлення строку, і такі підстави мають бути об`єктивними і не можуть залежати від суб`єктивних чинників, якими керувався скаржник, та які призвели до пропуску строку на апеляційне оскарження в даному випадку.

Проте, апеляційний господарський суд не вважає наведені скаржником обставини поважними і такими, що дають підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Можливість вчасного подання апеляційної скарги або в найкоротші строки після повернення первісної апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржник, а саме можливості організації його внутрішньої роботи, тобто мала суб`єктивний характер.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

Частиною четвертою статті 13 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Перевіривши доводи скаржника, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що Основ`янсько Слобідським відділом державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не наведено належних обґрунтувань причин, які б підтверджували наявність особливих та непереборних обставин, що перешкоджали можливості подати без зайвих зволікань у максимально короткий проміжок часу апеляційну скаргу у справі № 922/467/20 раніше, ніж 12.09.2023.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає неповажними наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного (на 3 місяці) строку подання апеляційної скарги, оскільки обставини, що спричинили порушення вказаного строку, не можна вважати об`єктивно непереборними та пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій щодо оскарження рішення суду. Відтак, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини 4 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, якщо заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому відповідно до прецедентної практики Суду право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

Принцип правової визначеності (певності) включає й дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення. Остання засада означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії").

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" звернув увагу, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі "Нешев проти Болгарії" від 28.10.2004).

З викладеного вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним та обмежено вимогами процесуального закону щодо прийнятності скарги на судове рішення. Застосування відповідних обмежень у передбачених законом випадках не може вважатися порушенням права особи на доступ до суду.

Обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначені в ГПК України вимоги до заявника при зверненні до суду дотримуватись строку на апеляційне оскарження (ст. 256 ГПК України). Невиконання ж заявником вимог процесуального законодавства, зокрема, щодо подання апеляційної скарги у визначений ГПК України строк, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, наділяє суд апеляційної інстанції правом відмовити у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України. (Такі висновки викладені постанові Верховного Суду від 06.06.2023 у справі № 922/3604/21).

З огляду на викладене, враховуючи, що підстави, викладені у клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги, є неповажними, тому у суду апеляційної інстанції й відсутні підстави для поновлення скаржнику пропущеного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову Основ`янсько - Слобідському відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у відкритті апеляційного провадження на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі №922/467/20.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 174, 234, 235, 256, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Основ`янсько - Слобідському відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Основ`янсько - Слобідського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вх. № №1913 Х/2) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 22.05.2023 у справі №922/467/20.

3. Матеріали апеляційної скарги з доданими до неї документами повернути Основ`янсько - Слобідському відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки її оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.В. Шевель