ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 рокуСправа № 912/1452/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1452/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро"

про стягнення 1 160 323,84 грн,

представники:

від позивача - Похвалітий А.А., ордер від 08.08.2023 серія ВІ № 1160052;

від позивача - Роман П.М., відомості ЄДР;

від відповідача - Долідзе А.О., ордер від 24.08.2023 серія АЕ № 1221744.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" про стягнення 1 260 323,84 грн, з яких: 787 374,07 грн заборгованості, 49 557,49 грн 3% річних, 280 877,59 грн інфляційних втрат та 142 514,69 грн неустойки, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про невиконання відповідачем умов Договору підряду на виконання робіт (надання послуг) від 25.05.2021 № 4 в частині повної та своєчасної сплати прийнятих виконаних робіт (наданих послуг).

Ухвалою від 14.08.2023 суд відкрив провадження у справі № 912/1452/23; постановив справу № 912/1452/23 розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 11.09.2023 на 11:00 год.

07.09.2023 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" надійшов відзив на позовну заяву від 25.08.02023 № б/н, в якому відповідач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" не мало жодного умислу щодо несплати вартості отриманих будівельних робіт (наданих послуг) від Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ", проте введення в країні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року значно вплинуло на фінансову спроможність відповідача та можливість вчасно розрахуватися за договірні зобов`язання. Враховуючи наведені обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

До відзиву додано платіжну інструкцію від 15.08.2023 № 1341 про сплату основної заборгованості за спірним договором у розмірі 100 000,00 грн (фактично після подання даного позову до суду).

07.09.2023 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" надійшла відповідь на відзив від 07.09.2023 № б/н, в якій позивач, зокрема, повідомляє про сплату відповідачем 15.08.2023 основного боргу у розмірі 100 000,00 грн, в зв`язку з чим залишок основної заборгованості за договором складає 687 374,07 грн (787 374,07 грн - 100 000,00 грн = 687 374,07 грн).

11.09.2023 суд відкрив підготовче засідання.

Ухвалою від 11.09.2023 господарський суд закрив провадження у справі № 912/1452/23 в частині стягнення 100 000,00 грн основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору та закрив підготовче провадження у справі № 912/1452/23. Справу № 912/1452/23 призначив до судового розгляду по суті на 11.10.2023 на 11:00 год.

20.09.2023 на офіційну електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" надійшло клопотання від 20.09.2023 № б/н (з КЕП), в якому представник позивача просить долучити до матеріалів справи № 912/1452/23 докази на підтвердження розміру судових витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи.

22.09.2023 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" надійшло клопотання від 21.09.2023 № б/н, в якому відповідач повідомляє про часткове погашення основного боргу у розмірі 125 000, 00 грн та просить закрити провадження у справі в частині стягнення 125 000,00 грн основного боргу за відсутністю предмета спору.

До клопотання додано платіжну інструкцію від 19.09.2023 № 1527 про сплату основної заборгованості за спірним договором у розмірі 25 000, 00 грн та платіжну інструкцію від 20.09.2023 № 1528 про сплату основної заборгованості за спірним договором у розмірі 100 000, 00 грн.

05.10.2023 на офіційну електронну адресу суду (з КЕП) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" надійшли заперечення від 05.10.2023 № б/н, в яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення судових витрат на правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи № 912/1452/23, оскільки вважає, що вартість заявлених адвокатом послуг не є виправданою та не відповідає складності справи та наданим фактичним послугам.

Окрім того, 10.10.2023 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" надійшло клопотання від 03.10.2023 № б/н, в якому відповідач повідомляє про часткове погашення основного боргу у розмірі 325 000,00 грн та просить закрити провадження у справі в частині стягнення 325 000,00 грн основного боргу за відсутністю предмета спору.

До клопотання додано платіжну інструкцію від 02.10.2023 № 1586 про сплату основної заборгованості за спірним договором у розмірі 200 000,00 грн, платіжну інструкцію від 25.09.2023 № 1550 про сплату основної заборгованості за спірним договором у розмірі 25 000,00 грн та платіжну інструкцію від 22.09.2023 № 1548 про сплату основної заборгованості за спірним договором у розмірі 100 000,00 грн.

11.10.2023 суд відкрив судове засідання. У засіданні брали участь уповноважені представники сторін.

Ухвалою від 11.10.2023 суд закрив провадження у справі № 912/1452/23 в частині стягнення 450 000,00 грн основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

25.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" (далі - підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" (далі - замовник, відповідач) укладено Договір підряду на виконання робіт (надання послуг) № 4 (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1 якого, підрядник зобов`язується виконати роботи (надати послуги), відповідно до завдання замовника згідно Специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною діючого Договору в строки й на умовах діючого Договору, а замовник зобов`язується надати необхідний матеріал, комплектуючі, витратні матеріали, необхідні для виконання робіт (надання послуг), що за згодою сторін надає замовник, та прийняти виконані роботи (надані послуги) й оплатити їх на умовах даного Договору.

Перелік виконуваних робіт (надаваних послуг) та їх вартість погоджується Сторонами у Додатку (Специфікації(-іях)) до Договору.

В п. 1.4 Договору сторони погодили, що виконання робіт (надання послуг) підтверджується шляхом підписання Актів приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в).

Відповідно до п. 2.1 Договору строк виконання робіт (надання послуг) згідно з Специфікацією № 1 - 80 (вісімдесят) календарних днів з дати здійснення замовником попередньої оплати за умови сприятливих погодно-кліматичних умов, своєчасного фінансування робіт та своєчасного надання замовником необхідних матеріалів.

Згідно з п. 3.1 Договору підрядник зобов`язується виконати роботи (надати послуги) згідно Специфікації № 1 діючого Договору на загальну суму 1 632 680,00 грн (один мільйон шістсот тридцять дві тисячі шістсот вісімдесят грн. 00 коп. в т. ч. ПДВ 272 113,33 грн).

Оплата за виконані роботи (надані послуги) здійснюється поетапно на підставі рахунків-фактур згідно підписаних сторонами Актів приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) не пізніше п`яти робочих днів з дати підписання сторонами Акту приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в). Здача-приймання виконаних робіт (наданих послуг) проводиться один раз на два тижні, або в інші терміни за згодою Сторін (п. 3.2.2 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору за порушення терміну (строку) надання послуг (виконання робіт), обумовленого в п. 2.1 даного Договору, підрядник зобов`язаний сплатити Замовнику штрафну санкцію (неустойку) в розмірі 0,1 % від загальної вартості ненаданих в строк послуг, за кожен день порушення.

В свою чергу, за порушення термінів (строків) оплати наданих послуг (виконаних робіт), обумовлених в п 3.2.2 Договору, замовник зобов`язаний сплатити Підряднику штрафну санкцію (неустойку) в розмірі 0,1 % від загальної суми прострочення платежу, за кожен день порушення (п. 5.2 Договору).

Договір чинний з моменту його підписання і діє до "31" грудня 2021 року, але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов`язань Сторонами (п. 8.1 Договору).

Договір підписано та скріплено печатками уповноважених представників сторін.

25.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" було підписано Специфікацію № 1 на загальну суму 1 632 680,00 грн, в тому числі ПДВ - 272 113,33 грн.

16.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до умов п. 3 якої Специфікацію від 25.05.2021 № 1 викладено в новій редакції, а саме, визначено за домовленістю сторін перелік виконуваних робіт (наданих послуг) та їх вартість всього на загальну суму 1 716 113,40 грн, в т.ч. ПДВ 286 018,90 грн.

08.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до умов п. 3 якої Специфікацію від 25.05.2021 № 1 викладено в новій редакції, а саме, визначено за домовленістю сторін перелік виконуваних робіт (наданих послуг) та їх вартість всього на загальну суму 1 677 178,07 грн, в т.ч. ПДВ 279 529,68 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 15.06.2021 відповідач на виконання умов Договору здійснив передплату за реконструкційні роботи складу на суму 489 804,00 грн (а.с. 54-55).

У подальшому сторонами було підписано наступні Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) на загальну суму 1 677 178,07 грн, а саме:

- від 30.06.2021 № 10 на суму 94 228,73 грн;

- від 29.07.2021 № 13 на суму 392 770,68 грн;

- від 10.08.2021 № 14 на суму 502 570,92 грн;

- від 08.09.2021 № 15 на суму 619 586,77 грн;

- від 08.09.2021 № 16 на суму 68 020,97 грн.

Зазначені акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень.

11.02.2022 на виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" здійснило часткове погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" на суму 300 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 11.02.2022 № 6015 (а.с. 56-57).

13.09.2022 на виконання умов Договору відповідачем було погашено заборгованість на користь позивача у розмірі 100 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 13.09.2022 № 7155 (а.с. 58-59).

За твердженням позивача, заборгованість відповідача за Договором з урахуванням часткової оплати становить 787 374,07 грн (1 677 178,07 - 489 804,00 - 100 000- 300 000 = 787 374,07 грн).

В свою чергу позивач за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за Договором нарахував 142 514,69 грн неустойки, 49 557,49 грн - 3% річних та 280 877,59 грн - інфляційних втрат.

27.06.2023 позивач направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" претензію від 22.06.2023 № 2201 (а.с. 79-88) про сплату 1 260 323,84 грн основної заборгованості за Договором (з яких: 787 374,07 грн - основний борг, 142 514,69 грн неустойки, 49 557,49 грн - 3% річних та 280 877, 59 грн інфляційних втрат).

Зазначена претензія отримана відповідачем 04.07.2023 та залишена без відповіді та задоволення (а.с. 83-84).

Станом на момент звернення позивача до суду, відповідач умови Договору щодо сплати заборгованості не виконав, що спричинило звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" до суду за захистом своїх прав та інтересів щодо повернення коштів.

Вирішуючи даний спір, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Враховуючи норми чинного законодавства та надані до матеріалів справи докази, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами Договір підряду на виконання робіт (надання послуг) від 25.05.2021 № 4 за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Частинами 4, 6 ст. 882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні приписи містить і ст. 193 Господарського кодексу України.

Господарський суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" відповідно до умов Договору прийняло без зауважень від Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" будівельні роботи, про що оформлені відповідні акти № 10, № 13-16.

Відповідно до положень ст. 886 Цивільного кодексу України, у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов`язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст. 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобов`язання за Договором виконав, термін оплати настав.

Як зазначалось судом раніше, після відкриття провадження по справі Товариством з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" добровільно було сплачено суму основного боргу в розмірі 550 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, що містяться в матеріалах справи.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати виконав частково, з порушенням строку проведення розрахунку за виконані роботи, наявність боргу у заявленому позивачем розмірі в сумі 237 374,07 грн (787 374,07 - 550 000,00 = 237 374,07 грн) доведена матеріалами справи.

Стосовно нарахування позивачем штрафних санкцій за невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" господарський суд зазначає про наступне.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У свою чергу, ст. 230 Господарського кодексу України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За положеннями ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Разом з тим, пунктом 7 розділу IX ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ Господарського кодексу України встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 N 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України неодноразово було продовжено, та на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27.6.2023 N 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 год 00 хв 30 червня 2023 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сплата 3% від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У п. 5.2 Договору сторони погодили, що у разі порушення термінів (строків) оплати наданих послуг (виконаних робіт), обумовлених в Договорі, замовник зобов`язаний сплатити підряднику штрафну санкцію (неустойку) в розмірі 0,1 % від загальної суми прострочення платежу, за кожен день порушення.

Суд перевірив поданий позивачем розрахунок неустойки за Договором від 25.05.2023 № 4 за період з 13.09.2022 по 12.03.2023 на суму заборгованості 787 374,07 грн та встановив, що розмір неустойки не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, а тому позовні вимоги про стягнення 142 514,69 грн неустойки підлягають задоволенню.

Також суд перевірив поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з 18.08.2021 до 31.05.2023 та 3 % річних за період з 18.08.2021 до 22.06.2023 за Договором від 25.05.2023 № 4. Розрахунок здійснено з урахуванням сплат, за періоди, що відповідають умовам договору, а тому позовні вимоги про стягнення 280 877,59 грн інфляційних втрат та 3 % річних в сумі 49 557,49 грн за Договором від 25.05.2021 № 4 підлягають задоволенню.

Отже, стягненню з відповідача підлягають 49 557,49 грн 3 % річних, 280 877,59 грн інфляційних втрат та 142 514,69 грн неустойки за Договором від 25.05.2021 № 4.

Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022 року. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Крім того у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 визначено, що належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Суд зазначає, що воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та набувати кошти. Більше того, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо). Відповідач не надав доказів того, що всі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, все, або частина складу рухомого майна підприємства задіяні під час тих чи інших заходів, що б перешкоджало суб`єкту господарювання здійснювати підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану.

Крім того відповідачем також не надано доказів щодо відсутньої можливості виконати зобов`язання за Договором (докази наявності значної заборгованості у період воєнного стану, тощо).

Також суд звертає увагу, що ст. 3 Цивільного кодексу України закріплено, що одним із основних принципів цивільного права є принцип добросовісності, розумності та справедливості.

Введення на території України режиму воєнного стану є загальновідомою обставиною, проте всі громадяни та підприємства, установи та організації України знаходяться в однаковому становищі, тому позивач у справі також знаходиться в несприятливому економічному становищі.

З огляду на наведене, відповідач не може бути звільнений від відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій за невиконання умов Договору через форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Крім того у даній справі суд не знаходить підстав і для зменшення штрафних санкцій зважаючи на той факт, що заборгованість виникла у 2021 році, оплата за Актом приймання виконаних будівельних робіт № 14 мала бути проведена до 17.08.2021, за Актами приймання виконаних будівельних робіт № 15, № 16 - до 15.09.2021. Прострочення оплати триває донині. Відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження неможливості виконання зобов`язання, перебування у тяжкому фінансовому становищі, тощо як до введення в Україні воєнного стану, так і після.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, беручи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані докази в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" про стягнення 237 374,07 грн заборгованості, 49 557,49 грн 3 % річних, 280 877,59 грн інфляційних втрат та 142 514,69 грн неустойки в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також позивач заявляє про понесення ним судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Положеннями ст. 123 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2023 між Адвокатом Похвалітим Анатолієм Анатолійовичем (надалі - адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" (клієнт) укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № б/н (надалі - Договір від 22.06.2023 № б/н), відповідно п.1.1., якого клієнт доручає а адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту консультації з питань кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та податкового права; організовувати ведення претензійно-позовної роботи по матеріалам, що підготовлені клієнтом; надавати клієнту правову допомогу щодо захисту прав та інтересів останнього в судах, правоохоронних органах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування (ведення справи). Представляти інтереси клієнта та здійснювати його захист в правоохоронних та контролюючих органах з усіх питань, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі на та умовах, визначених Договором.

За надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар. Розмір гонорару визначається додатковою угодою (п. 4.1. Договору від 22.06.2023 № б/н).

В п. 5 Договору від 22.06.2023 № б/н сторони погодили, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань або до дострокового розірвання.

Договір від 22.06.2023 № б/н підписано та скріплено печатками сторін.

Окрім того, в матеріалах справи міститься Додаткова угода від 22.06.2023 № 1 до Договору від 22.06.2023 № б/н, відповідно до п. 2 якої клієнт зобов`язується сплатити адвокату фіксований (твердий) гонорар у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. за правничу (правову) допомогу, яка включає в себе: надання консультацій з питань права; підготовку та подання досудової претензії; підготовку та направлення адвокатського запиту; підготовку документів, у тому числі копіювання, засвідчення копій документів, необхідних для подання позовної заяви до суду; оформлення та подання позовної заяви до суду першої інстанції; підготовку та подання відповіді на відзив у справі; безпосередню участь адвоката під час судового засідання у справі, з урахуванням понесених адвокатом транспортних витрат; підготовки та подання апеляційної скарги; підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу; підготовку та подання касаційної скарги; підготовку та подання відзиву на касаційну скаргу; подання судового наказу до органу державної виконавчої служби/приватного виконавця для примусового виконання, а також компенсувати інші супутні витрати, фактично понесені під час такої правової допомоги.

Адвокатом виставлено рахунок позивачу на оплату від 22.06.2023 № 22/06-23 на суму 20 000,00 грн за послугу "Надання правової (правничої) допомоги згідно договору № б/н від 22.06.2023 року".

Позивачем оплачено вартість отриманої правової допомоги в сумі 20 000,00 грн, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 22.06.2023 № 17 та від 23.06.2023 № 18.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме представником Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" складено та підписано наступні документи: позовна заява від 08.08.2023 № б/н, відповідь на відзив від 07.09.2023 № б/н, клопотання про повернення судового збору від 14.09.2023 № б/н, клопотання про долучення доказів на підтвердження розміру судових витрат, які сторона понесла у зв`язку з розглядом справи від 20.09.2023 № б/н, адвокатом завірено всі копії документів у справі.

Суд також враховує участь представника позивача, адвоката Похвалітого А.А. у двох засіданнях суду - 11.09.2023 (підготовче засідання) та 11.10.2023 (розгляд справи по суті).

Крім того в матеріалах справи міститься ордер серії ВІ № 1160052 від 08.08.2023 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 3703 від 20.10.2020.

Частиною 2 ст. 126 Господарського кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як зазначалось раніше в тексті рішення, сторони Договору від 22.06.2023 № б/н дійшли згоди встановити фіксований розмір гонорару адвоката - 20 000,00 грн.

Поряд з цим у п. 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 висловлено правову позицію, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки, зокрема, викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України" (п. 80), від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (п. 34-36), від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України" (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" в запереченнях від 05.10.2023 просить суд відмовити у задоволенні позовної вимоги позивача про стягнення судових витрат у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн, оскільки заявлені до відшкодування витрати, на думку відповідача, є завищеним та неспівмірним з розглядом даної справи.

Суд з огляду на умови Договору, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, участь адвоката у судових засіданнях, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 20 000,00 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, суд не погоджується із твердженням відповідача про те, що заявлена адвокатом позивача сума витрат не є обґрунтованою, оскільки сума гонорару за Договором визначена саме у фіксований спосіб - 20 000,00 грн, позивач не зобов`язаний посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 924/447/18.

Детально проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правову допомогу, з урахуванням значення справи для сторін, пропорційності розміру судових витрат до предмета спору (1,59 % від первісної ціни позову), поведінки сторін під час розгляду справи, дій позивача щодо досудового вирішення спору (надсилання претензії від 22.06.2023), суд вважає, що витрати на правову допомогу в сумі 20 000,00 грн не є надмірними.

Відтак прийнятною в аспекті обґрунтованості й пропорційності до предмета спору сумою за добросовісне надання правової допомоги у цій справі, яку можливо в порядку розподілу покласти на відповідача, суд вважає 20 000,00 грн.

Таким чином з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" (28065, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Улянівка, вул. Центральна, буд. 5А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ" (51918, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Енергетиків, буд. 2, ) 237 374,07 грн заборгованості, 49 557,49 грн 3% річних, 280 877,59 грн інфляційних втрат та 142 514,69 грн неустойки, а також судовий збір у розмірі 10 654,86 грн та 20 000,00 грн витрат на надання правничої (правової) допомоги.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКІТА-РОМ", адвокату Похвалітому А.А. (на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Товариству з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Агро" (на електронну пошту: та ІНФОРМАЦІЯ_2).

Повне рішення складено 16.10.2023.

Суддя О.Л. Бестаченко