РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.10.2023Справа № 910/10155/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

до Громадської організації "Дарницька громадська варта"

про стягнення 151425,90 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Громадської організації "Дарницька громадська варта" про стягнення заборгованості по особовому рахунку 4450266/9юр заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 100582,91 грн., інфляційних втрат у розмірі 41712,39 грн. та трьох процентів річних у розмірі 9130,60 грн. Також позивач просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Дана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02068, м. Київ, вул. Олександра Кошиця, буд. 11.

Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Положеннями статей 89, 93 ЦК України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом вносяться до єдиного державного реєстру.

Таким чином, направлення ухвали суду здійснено за відповідною адресою місцезнаходження відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.05.2015 між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (балансоутримувач) та ТОВ «Євро-Реконструкція» (виконавець) укладено Договір № 35 про співпрацю Виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з Балансоутримувачем та розмежування їх відповідальності (надалі - договір про співпрацю), за умовами якого Балансоутримувач зобов`язується забезпечити належні умови для передачі (транзиту) теплової енергії та гарячої води внутрішньобудинковими мережами, що знаходяться у його власності або на його балансі при наданні Виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам цих послуг, в будинках відповідно до Додатку №1 Договору.

Пунктом 2.1.8. договору про співпрацю передбачено, що Виконавець послуг має право отримувати від Балансоутримувача інформацію, яка впливає на визначення обсягів та вартості наданих у розрахунковому періоді послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, а також про зміну орендарів нежитлових приміщень.

Згідно з пунктами 2.4.22. та 2.4.23. Договору про співпрацю Балансоутримувач зобов`язаний у місячний термін повідомляти Виконавця послуг про розірвання договору оренди з орендарем та укласти з Виконавцем послуг договори про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб`єктам господарювання на нежитлові приміщення житлового фонду, що є їх власністю (в тому числі на тимчасово вільні приміщення будинку комунальної форми власності).

Як слідує з довідок про дані по житлових будинках комунальної власності КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», опалення і гаряче водопостачання яких здійснюється від ТОВ «Євро-Реконструкція» станом на 01.07.2021, 01.07.2022 під номерами 209 та 49 відповідно значиться будинок по вул. Сімферопольській, 5/1, в м. Києві, опалювальна площа 120,99 кв.м., Громадська організація "Дарницька громадська варта", № особового рахунку 4450266.

Відповідно до листа від 14.08.2019 № 2996-08/2019 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» за адресою: м. Київ, вул. Сімферопольська, 5/1, знаходяться орендарі, зокрема, Громадська організація "Дарницька громадська варта" на підставі договору оренди від 29.08.2016 до 27.08.2019 № 72/2016, площа приміщення 120,99 кв.м.

До матеріалів справи долучено копію акту від 13.01.2020 приймання-передачі (передачі) об`єкта оренди до договору № 72/2016 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 29.08.2016, відповідно до якого Громадська організація "Дарницька громадська варта" передає, а Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація приймає нежитлове приміщення, загальною площею 120,99 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Сімферопольська, 5/1.

Звернувшись із даним позовом до суду, позивач наголосив, що за період з жовтня 2016 року по березень 2022 року позивачем надані послуги відповідачу з централізованого опалення та гарячого водопостачання на суму 100582,91 грн., підтвердженням чого є акти поставки на комерційний облік приладу теплової енергії споживача в 2015 році, відомості показників будинкового лічильника по особовому рахунку 4450266 за період з 12.10.2016 по 01.04.2022, наряди на підключення та відключення централізованого опалення за періоди 2016-2017, 2017-2018, 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі статтею 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; (у редакції від 09.11.2017) що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з частиною 2 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній до 09.11.2017) розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній з 09.11.2017) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У частинах 2, 3 статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній до 09.11.2017) у разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) з іншим виконавцем. Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем (частини 1, 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції, чинній з 09.11.2017).

Так, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Дана правова позиція викладена в поставі Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №522/7683/13-ц.

Згідно з наведеним у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній до 09.11.2017) споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, чинній з 09.11.2017) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

23.07.2014 у газеті Хрещатик (№103(4503) позивачем розміщено повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відповідно до яких централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо-будинкових систем теплопостачання (далі - Правила).

Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Пунктами 24, 25 Правил передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Процедура відключення приміщення від внутрішньобудинкових мереж, встановлена Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 р. із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 (чинним на момент виникнення правовідносин).

Разом із цим, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача із відповідною заявою про відмову від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в спірний позовний період.

Таким чином, відповідач був зобов`язаний здійснювати оплату за фактичні спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

У той же час, як слідує з акту від 13.01.2020 приймання-передачі (передачі) об`єкта оренди до договору № 72/2016 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 29.08.2016, Громадська організація "Дарницька громадська варта" передає, а Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація приймає нежитлове приміщення, загальною площею 120,99 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Сімферопольська, 5/1.

Відтак, після повернення відповідачем з оренди в січні 2020 року нежитлового приміщення, загальною площею 120,99 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Сімферопольська, 5/1, відповідач у розумінні статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надалі не є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що надаються позивачем за даною адресою.

Інші надані позивачем докази щодо фактичного надання відповідних послуг за вказаною адресою, зокрема, відомості показників будинкового лічильника по особовому рахунку 4450266 за період з 12.10.2016 по 01.04.2022, наряди на підключення та відключення централізованого опалення за періоди 2020-2021, 2021-2022 не підтверджують споживання таких послуг саме відповідачем, що повернув 13.01.2020 із оренди відповідне нежитлове приміщення.

За наведених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог лише в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з жовтня 2016 року по січень 2020 року в сумі 57916,86 грн.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Здійснивши арифметичний перерахунок, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача нарахованих до 19.09.2022 на заборгованість із жовтня 2016 року по січень 2020 року трьох процентів річних у розмірі 7854,80 грн. та інфляційних втрат у розмірі 33163,75 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" задовольнити частково.

Стягнути з Громадської організації "Дарницька громадська варта" (02068, м. Київ, вул. Олександра Кошиця, буд. 11; ідентифікаційний код 39135467) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20; ідентифікаційний код 37739041) 57916 (п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот шістнадцять) грн. 86 коп. основної заборгованості, 7854 (сім тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 80 коп. трьох процентів річних, 33163 (тридцять три тисячі сто шістдесят три) грн. 75 коп. інфляційних втрат, а також 1620 (одну тисячу шістсот двадцять) грн. 98 коп. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова