ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
16.10.2023 року м.Дніпро Справа № 908/1880/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач)
суддів: Дарміна М.О., Верхогляд Т.А.,
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники сторін:
від позивача: Аксьонова А.С., адвокат (поза межами суду);
від відповідачів: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Акціонерного товариства ОТП БАНК адвоката Аксьонової Ангеліни про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1880/23
за позовом: Акціонерного товариства ОТП БАНК м. Київ
до відповідача-1: Командитного товариства Желєв С.С. і компанія Комиш-Зорянського елеватора Запорізька область, Пологівський район смт. Комиш-Зоря
до відповідача-2: ОСОБА_1 Запорізька область, м. Мелітополь
до відповідача-3: ОСОБА_2 , Запорізька область, м.Мелітополь
про стягнення 5650782,20 грн.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.07.2023 у справі №908/1880/23 задоволено заяву Акціонерного товариства ОТП БАНК про забезпечення позову у справі №908/1880/23.
Накладено арешт в межах ціни позову 5 650 782,20 грн. (п`ять мільйонів шістсот п`ятдесят тисяч сімсот вісімдесят дві грн. 20 коп.):
- на нерухоме майно: цех ТНС літ. Д-2, що належить на праві власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна: 25145998;
Не погодившись із зазначеною ухвалою, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_2 , якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту в межах ціни позову 5 650 782,20 грн.
- на нерухоме майно: цех ТНС літ. Д-2, що належить на праві власності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна: 25145998;
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Орєшкіна Е.В., Дармін М.О.
В подальшому, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023, справу №908/1880/23 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Верхогляд Т.А., якою прийнято справу до свого провадження.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2023 у цій справі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.07.2023 у справі № 908/1880/23 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.07.2023 у справі №908/1880/23 залишено без змін. Судові витрати ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покладені на заявника.
18.09.2023 до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення звернувся представник позивача. Заява мотивована тими обставинами, що у відзиві на апеляційну скаргу банком був зазначений орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу, у судовому засіданні 12.09.2023 представником позивача до судових дебатів була зроблена заява про надання відповідних доказів згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, відтак, є підстави для ухвалення додаткового рішення у справі.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2023 розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1880/23 призначено у судовому засіданні в режимі відеоконференції на 16.10.2023.
В судовому засіданні 16.10.2023 оголошена вступна та резолютивна частина додаткової постанови у справі.
Розглянувши вказану заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції має містити, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.
Відповідно до частин 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначені розміру правничої допомоги Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 27.01.2022 у справі №910/6360/20, від 17.01.2023 у справі №911/1388/16).
Також у п.п.50-52 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №911/1512/13 суд зазначив, що вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, Верховний Суд вважає за доцільне додатково звернутися до нещодавньої практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішення від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.
Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). При цьому ЄСПЛ у зазначеній вище справі, присудивши 2550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.
Водночас, у рішенні ж від 22.09.2022 у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" ЄСПЛ у п. 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.
Відповідно до частини 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами 1 та 2 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до матеріалів справи, про понесення витрат на правничу допомогу позивачем заявлено у першій заяві по суті справи (позовній заяві).
Постанову у справі ухвалено 12.09.2023, а 18.09.2023 позивачем подана відповідна заява. Отже, позивачем дотримано строки подання відповідних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, визначених ч.8 ст.129 ГПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Як зазначалося вище, позивач просить стягнути з відповідачв-3 (апелянта) понесені витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 68 850,00 грн.
За умовами п.1.1, 1.2 договору про надання правової допомоги №98-АО/22 від 28.10.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Ел Сі Еф» (об`єднання) та Акціонерним товариством «ОТП Банк» (клієнт або банк), об`єднання зобов`язується надати клієнту правову допомогу (далі послуги) за окремими завданнями клієнта (далі завдання), а клієнт зобов`язується оплачувати об`єднанню надання послуг та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Сторони погодили, що перелік та обсяг послуг відповідно до кожного завдання, порядок, строки їх надання та винагорода (гонорар) об`єднання, а також, за потреби, інші умови надання послуг деталізуються сторонами:
a) у окремих додаткових угодах та/або додатках до цього договору, що є його невід`ємною частиною;
b) шляхом обміну повідомленнями між об`єднанням та клієнтом за допомогою електронної пошти з адрес та на адреси електронної пошти представників сторін, зазначених у договорі. При цьому завдання вважається прийнятим після підтвердження об`єднанням факту його прийняття, в т.ч. шляхом надіслання відповідного повідомлення електронною поштою представнику клієнта.
Пунктами 5.1, 5.2, 5.4 договору передбачено, що вартість послуг об`єднання складається з суми винагороди (далі гонорар) і суми відшкодування витрат. Розмір гонорару за надання послуг в рамках кожного окремого завдання, строки та порядок його сплати та/або повернення визначаються у додатках або погоджуються шляхом обміну повідомленнями сторонами відповідно до п.п. b) п.1.2 цього договору. Якщо сторони не домовляться про інше, всі рахунки об`єднання підлягають оплаті протягом 5 (п`яти) робочих днів.
Пунктом 5.8 договору сторони визначили, що якщо сторони не домовляться про інше, об`єднання надсилає клієнту акт приймання-передачі щодо наданих послуг. Клієнт підписує, датує і повертає об`єднанню акт приймання-передачі або надсилає об`єднанню мотивовану відмову від його підписання протягом 5 (п`яти) робочих днів після одержання акту приймання-передачі від об`єднання. У випадку непідписання або ненадання клієнтом письмових заперечень щодо акту приймання-передачі протягом 5 (п`яти) робочих днів після одержання такого акту або його копії електронною поштою, зазначені в такому акті послуги вважається наданими об`єднанням належним чином.
За умовами п.9.1, 9.2 договору він набирає чинності з дати, що зазначена на його початку і діє до моменту його припинення у порядку, визначеному законом або цим договором. Цей договір укладено строком на один календарний рік.
За умовами п.2.1 додаткової угоди №22-2 від 04.09.2023 об`єднання зобов`язалось в порядку та на умовах, передбачених цією додатковою угодою надати клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язався оплатити об`єднанню вартість правової допомоги щодо судового захисту та представництва інтересів клієнта у Центральному апеляційному господарському суді під час апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Запорізької області від 17.07.2023 про вжиття заходів забезпечення позову у справі №908/1880/23 за позовом АТ «ОТП Банк» про солідарне стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг №СR 21-168/200-2 від 16.03.2021 з КТ «Желєв С.С. і компанія Комиш-Зорянського елеватора» (позичальник), ОСОБА_2 (поручитель-1), ОСОБА_1 (поручитель-2).
Під правовою допомогою, передбаченою п.1 сторони розуміють: формування правової позиції, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу, підготовка необхідних клопотань та заяв з процесуальних питань, підготовка інших процесуальних документів, пошук та аналіз судової практики, участь у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції.
Сума винагороди, що сплачується клієнтом об`єднанню за надання правової допомоги, зазначеної у п.2 цієї додаткової угоди є фіксованою, розраховується за курсом продажу долару США, встановленого АТ «ПУМБ» станом на дату виставлення рахунку та складає суму в українських гривнях, що еквівалентно 1500,00 доларів США, до суми винагороди додаються ПДВ 20%, що складає суму, еквіваленту 300 доларів США.
За п.3 додаткової угоди вона набуває чинності з дати підписання обома сторонами, є невід`ємною частиною договору, діє протягом строку надання правової допомоги, та відповідно до ст.631 ЦК України поширюється на правовідносини, які виникли між сторонами до укладення цієї додаткової угоди з 27.07.2023 в частині надання додаткової правової допомоги відповідно до п.2 цієї додаткової угоди №2-2.
Матеріалами справи підтверджується складання процесуальних документів у справі адвокатом Аксьоновою А.С.
При цьому, апеляційним господарським судом враховуються висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/20, відповідно до яких не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (позивача).
Колегія суддів також враховує, що з ухвалою про вжиття заходів забезпечення позову погодились, тобто не оскаржували в апеляційному порядку, відповідач-1 та відповідач-2. Скаргу подано лише відповідачем-3 ОСОБА_2 , при цьому спір, у даному випадку, виник з неправильних дій сторони, оскільки відпоідач-3 (апелянт) не погодився із законною ухвалою суду першої інстанції. А тому, в даному випадку суд апеляційної інстанції керується ч.9 ст.129 ГПК України і вважає необхідним витрати позивача на правничу допомогу стягнути тільки з відповідача-3 (апелянта).
Таким чином, здійснивши аналіз матеріалів справи і доказів понесення витрат позивача на правову допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу є неспіврозмірними з критерієм розумності і обґрунтованості таких витрат, право суду не присуджувати (не розподіляти) стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, враховуючи обсяг наданих послуг та баланс інтересів сторін у даному питанні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача та вважає необхідним стягнути з відповідача-3 7500,00 грн. понесених позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та відмовити у решті заявлених вимог.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву представника Акціонерного товариства ОТП БАНК адвоката Аксьонової Ангеліни про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1880/23 задовольнити частково.
В решті вимог заяви відмовити.
Доручити Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст додаткової постанови виготовлено та підписано 18.10.2023

Головуючий О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя М.О. Дармін