ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" жовтня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3341/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Гутниковій О.С.

розглянувши справу №916/3341/23

За позовом: Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Кано Трейд (65009, м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/3, приміщення 156; )

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради (65011, м. Одеса, вул. Успенська, 83/85; )

Про стягнення 1511,84 грн

Представники:

Від позивача: Явченко Д.В., самопредставництво

Від відповідача: Панчошак О.Д., ордер

Від 3-ї особи: Ярошенко Г.Ю., самопредставництво

Встановив: Позивач Одеська міська рада звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Кано Трейд про стягнення 322858,27 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.08.2023р. прийнято позовну заяву Одеської міської ради до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3341/23. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "04" вересня 2023 р. о 11:00. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК7, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Запропоновано залученій третій особі, відповідно до ст. 168 ГПК України надати пояснення щодо позову протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у судове засідання на 04.09.2023р. о 11:00.

16.08.2023р. до суду відповідачем було надано відзив.

28.08.2023р. до суду третьою особою були надані пояснення.

У судовому засіданні 04.09.2023р. судом було оголошено перерву по розгляду справи по суті до 02.10.2023р. о 12:00 та встановлено строк позивачу на оформлення відповіді на відзив по 25.09.2023р. включно.

25.09.2023р. до суду відповідачем було надано клопотання про залучення письмових доказів, відповідно до якого відповідачем було залучено до матеріалів справи квитанцію про сплату 321346,50 грн.

02.10.2023р. у судовому засіданні було оголошено перерву по розгляду справи по суті до 10.10.2023р. о 11:15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.10.2023р. повідомлено відповідача по справі №916/3341/23 Товариство з обмеженою відповідальністю Кано Трейд про судове засідання, яке відбудеться "10" жовтня 2023 р. о 11:15.

04.10.2023р. до суду позивачем були надано додаткові письмові пояснення.

04.10.2023р. до суду представником Одеської міської ради було надано клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, відповідно до якого позивач просить суд закрити провадження у справі №916/3341/23 в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за договором оренди землі від 24.03.2020р. у розмірі 321346,53 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.10.2023р. клопотання Одеської міської ради від 04.10.2023р. вх. № ГСОО 34880/23 задоволено. Провадження у справі №916/3341/23 в частині стягнення заборгованості за договором оренди землі від 24.03.2020р. у розмірі 321346,53 грн. закрито. Повернуто з Державного бюджету України на користь Одеської міської ради суму судового збору у розмірі 4820 грн. 20 коп., сплачену на підставі платіжної інструкції №615 (внутрішній номер 285672869) від 26 липня 2023р.

У судовому засіданні 10.10.2023 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 16.10.2023р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив.

24.03.2020 року між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кано Трейд» укладено Договір оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Прибережна, 17, загальною площею 44726,0 кв.м для експлуатації та обслуговування об`єктів медичного та фізкультурно-оздоровчого призначення строком на 20 років. Договір посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Калгановою М.В. та зареєстрований у реєстрі від 24.03.2020 р. за № 77 (далі - Договір).

Згідно з п. 2.1 розділу 2 Договору, у користування Орендаря передається земельна ділянка площею 4,4726 га, у тому числі по угіддях землі, які використовуються для технічної інфраструктури - 0,0016 га; землі під соціально-культурними об`єктами - 4,4710 га.

Позивачем було зазначено суду що з аналізу чинного законодавства вбачається, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Вказане також кореспондується з п.п. 9.1.2 Договору, в якому встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Втім, як зазначав позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кано Трейд» не виконує обов`язки за Договором щодо сплати орендної плати, у зв`язку із чим утворилась заявлена до стягнення сума заборгованості. Так, внаслідок неналежного виконання орендарем обов`язку по сплаті орендної плати Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради на адресу відповідача було направлено претензію від 10.04.2023 року № 01-13/481 року щодо необхідності сплатити заборгованість за договором оренди землі від 24.03.2020 року.

Таким чином, як зазначалось позивачем, враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Кано Трейд» є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання та має заборгованість, Одеська міська рада звертається з відповідною позовною заявою до суду.

Згідно з п. 4.3. розділу 4 Договору, орендна плата сплачується орендарем рівними частинами за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 4.4. розділу 4 Договору, передбачено, що орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності.

Згідно з п.3.1. розділу 3 Договору, договір укладено на 20 (двадцять) років, для експлуатації та обслуговування об`єктів медичного та фізкультурно-оздоровчого призначення (тобто до 2040 року).

Таким чином, позивач зазначав, що укладений між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кано Трейд» Договір оренди землі від 24.03.2020 року є чинним та продовжує свою дію, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Кано Трейд» як орендар зобов`язаний виконувати умови договору та сплачувати оренду плату за користування земельною ділянкою комунальної власності.

Позивач зазначав, що згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.03.2020 року № 205228778 право оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :50:015:0049), загальною площею 4,4726 га, зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кано Трейд» на підставі договору оренди землі.

Разом з тим, відповідно до пункту 2.2 Договору, на земельній ділянці розташовано: об`єкт нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кано Трейд» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), державна реєстрація права власності на 1/2 частку якого проведена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.09.2019 року на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.2018 року за № 344 та об`єкт нерухомого майна, що належить (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), державна реєстрація права власності на 1/2 частку якого проведена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.09.2019 року на підставі договору купівлі-продажу від 03.03.2018 року за № 345.

Крім того, згідно з п. 4.2 розділу 4 Договору, обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації, у порядку, визначеному законодавством.

Як вказував позивач, відповідно до листа Держгеокадастру від 11.01.2022 року №6-28-222-275/2-22 значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель і земельних ділянок за 2021 рік для земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення становить 1,1. Отже, у випадку зміни коефіцієнтів індексації відповідно до чинного законодавства України орендодавцем самостійно без внесення змін до договору оренди землі розраховується орендна плата з урахуванням вказаних коефіцієнтів. За інформацією Державної служби статистики України, індекс споживчих цін за 2022 рік становить 126,6 %. Пунктом 289.2 статті 289 Податкового кодексу України, зокрема, визначено, що, у разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115 (1,15). З урахуванням наведеного, як вказував позивач, відділом оренди землі та фінансового моніторингу Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради здійснено розрахунок заборгованості зі сплати орендно плати Товариством з обмеженою відповідальністю «Кано Трейд» за договором оренди землі від 24.03.2020 року.

З урахуванням викладеного Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради розраховано заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Кано Трейд» за Договором за період з 01.10.2021 року по 31.03.2023 року у розмірі 321346,53 грн.

У зв`язку з невиконанням умов Договору нараховано 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення, що складають 216,63 грн. та нараховано інфляційні втрати, які складають 1 295,21 грн.

Поряд з цим, за час розгляду справи відповідачем було залучено до матеріалів справи квитанцію №18-1752683/1/С від 18 вересня 2023р. на суму 321346,50 грн. щодо перерахування орендної плати, з зв`язку з чим ухвалою суду від 10.10.2022р. клопотання позивача задоволено та провадження у справі №916/3341/23 в частині стягнення заборгованості за договором оренди землі від 24.03.2020р. у розмірі 321346,53 грн. закрито.

Позовні вимоги позивача, на час розгляду справи, направлено на стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 216,63 грн. та інфляційних втрат 1295,21 грн.

Відповідно до наданих додаткових пояснень, позивачем було зазначено суду, що позивач не погоджується з твердженнями відповідача щодо наявності форс-мажорних обставин. Позивач зазначав, посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин не підтверджуються жодними належними доказами та не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення умов договору оренди, невиконання договірних зобов`язань та несплати інфляційних втрат та 3% річних.

Надаючи відзив щодо позову, відповідачем було зазначено суду, що недотримання строків оплати за договором є наслідком військової агресії проти України та введенням з 24.02.2022р. воєнного стану, що на думку відповідача є форс-мажорними обставинами. Відповідач просив суд в задоволені позові відмовити.

Надаючи пояснення, Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради зазначалось, що на момент подання позову у даній справі відповідач є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання та має заборгованість з орендної плати, за користування земельною ділянкою. Також було зазначено, що Департаментом здійснено розрахунок заборгованості за період з 01.10.2021р. по 31.03.2023р. та з урахуванням індексації борг складає 322641,74 грн., 3% річних 216,63 грн.

За посиланням третьої особи, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору за ним рахується заборгованість у розмірі 322858,27 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як з`ясовано судом, 24.03.2020 року між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кано Трейд» укладено Договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як з`ясовано, за період з 01.10.2021р. по 31.03.2023р. за відповідачем рахувалась заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди у розмірі 321346,53 грн., яка останнім була сплачена за час розгляду даної справи.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань зі своєчасно сплати орендної плати.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦКУ, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

На спростування доводів відповідача суд зазначає, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів й отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних у розмірі 216,63 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1295,21 грн.

Суд, переривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача, вважає такі розрахунки вірними, а вимоги про стягнення - правомірними.

Поряд з цим, суд зазначає щодо відсутності підстав для зменшення та звільнення відповідача від 3% річних та інфляційних втрат, оскільки ставка процентів річних передбачена законом (ч.2 ст.625 ЦК України) та не є завищеною, а інфляційна складова боргу не підлягає зменшенню на підставі ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України, оскільки інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 7.09.22 у справі №910/9911/21.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 22,68 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Одеської міської ради задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Кано Трейд (65009, м. Одеса, Гагарінське плато, буд. 5/3, приміщення 156; ) на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1; ) інфляційні втрати у розмірі 1295,21 грн. та 3% річних у розмірі 216,63 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 22 (двадцять дві) грн. 68 коп.

Повний текст рішення складено 16 жовтня 2023 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко