ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.10.2023м. ДніпроСправа № 904/4596/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенка Д.Є.,

представників учасників справи:

від позивача: Пясецький Д.В.;

від відповідача: представник не з`явився;

розглянувши матеріали справи №904/4596/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

Суд продовжує здійснювати провадження у справі №904/4596/23.

Через відділ документального забезпечення (електронною поштою) 22.09.2023 від позивача надійшли пояснення на відзив.

Через відділ документального забезпечення (електронною поштою) 05.10.2023 та засобами поштового зв`язку 16.10.2023 від відповідача надійшли пояснення якими просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Через відділ документального забезпечення (електронною поштою) 05.10.2023 та засобами поштового зв`язку 16.10.2023 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи 918/686/21 у подібних правовідносинах.

Через відділ документального забезпечення 18.10.2023 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду справи №640/4854/21 Київським окружним адміністративним судом.

Клопотання залишено на розгляду суду.

Через відділ документального забезпечення 16.10.2023 від відповідача надійшло клопотання про забезпечення доказів у справі, шляхом витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" заяви до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про внесення зміни до нормативів розподілу коштів для погашення заборгованості АТ "Дніпропетровськгаз" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України".

Клопотання мотивовано тим, що позивач був зобов`язаний як суб`єкт ринку природного газу, на якого покладаються спеціальні обов`язки з реалізації природного газу операторам газорозподільних систем звернутися до НКРЕКП з проханням внести зміни до нормативів розподілу коштів для погашення заборгованості, та у свою чергу підтвердити наявність такої заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо:

- є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений;

- збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів, відповідно до ч. 2 ст. 110 ГПК України, є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно з ч. ч. 3-4 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Отже, забезпечення доказів надає додаткову гарантію збереження доказів.

Згідно зі статтею 111 ГПК України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Здійснюючи розгляд такої заяви по суті, суд досліджує, зокрема, зміст наведеного обґрунтування необхідності забезпечення доказів, встановлює наявність або відсутність підстав для забезпечення доказів.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, це насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому і ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18 та від 09.10.2019 у справі №9901/385/19.

Однак, з огляду на наявні в матеріалах справи відповідачем не обґрунтовано та не доведено, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Господарський суд наголошує, що для розгляду заяви про забезпечення доказів Господарським процесуальним кодексом України передбачений спеціальний порядок, який закріплений статтею 112, а тому призначаючи судове засідання, господарський суд ставить за мету з`ясувати наявність або відсутність підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже таку процесуальну дію як забезпечення доказів (ст. 110 ГПК України) не можна ототожнювати з процесуальною дії щодо витребування доказів (ст. 81 ГПК України), про що обґрунтовано зазначив позивач своїх письмових запереченнях від 17.10.2023 за вих. №б/н.

Так, відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом, в якому повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Господарський суд наголошує, що забезпечення доказів способом їх витребування хоча і спрямоване на забезпечення права учасника процесу належним чином довести свої вимоги та заперечення, проте носить відмінний процесуальний характер від витребування доказів в порядку ст. ст. 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вживається у випадку наявності у такого учасника процесу підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

З поданої заяви про забезпечення доказів вбачається, що остання не містить обґрунтувань необхідності забезпечення доказів, а саме, не наведено обставин, на підставі яких відповідач (заявник) вважає, що засіб доказування може бути втрачений або його подання стане згодом неможливим або утрудненим, не зазначено та не надано доказів на підтвердження можливості втрати цих доказів чи неможливості їх подання згодом.

Оцінюючи доводи відповідача, господарський суд доходить висновку, що такі доводи зводяться лише до неможливості отримати докази, а саме заяву до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про внесення зміни до нормативів розподілу коштів для погашення заборгованості АТ "Дніпропетровськгаз" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" самостійно відповідачем.

Однак як вбачається з матеріалів справи відповідач не вживав жодних заходів для отримання такого доказу самостійно, зокрема, не звертався до відповідачів щодо отримання такого доказу.

З урахуванням встановленого вище, суд вважає, що відсутність як обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, так і обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення доказів є підставою для відмови в задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Суд також відзначає, що клопотання відповідача від 16.10.2023 за вих. №б/н розглянута судом у спеціальному порядку передбаченому, ст.ст. 110 - 112 ГПК України, тобто у судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Приписами ч. 5 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

З огляду на викладене господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання від 04.10.2023 за вих. №б/н про забезпечення доказів (у порядку ст. ст. 110, 112 ГПК України) шляхом їх витребування у зв`язку з її необґрунтованістю.

В судовому засіданні 18.10.2023 представник позивача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду.

Представник відповідача у судове засідання не зявився.

З метою забезпечення права учасникам процесу подати заяви по суті (відповідь на відзив, заперечення), суд доходить висновку про продовження строку підготовчого провадження та відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

Враховуючи наявність у суду технічної можливості для проведення судових засідань в режимі відеоконференції з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС, господарський суд вважає за можливе провести судове засідання за участю представника позивача (Пясецького Дмитра Васильовича) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Керуючись ст. ст. 112, 120, 177-185, 202, 227, 234, 235 ГПК України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Розгляд клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №904/4463/23 - відкласти.

У задоволені клопотання відповідача про забезпечення доказів - відмовити.

Продовжити строк підготовчого провадження.

Відкласти підготовче засідання у справі до 02.11.2023. Судове засідання відбудеться о 10:45 хв у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області за адресою: місто Дніпро, вулиця Володимира Винниченка, будинок 1 в залі судових засідань № 1-107.

Для представника позивача (Пясецького Дмитра Васильовича) судове засідання відбудеться в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Роз`яснити учасникам справи, які не подали заяви по суті справи, передбачені ст. 161 ГПК України, що вони мають право подати такі заяви у строки, встановлені судом в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у даній справі. Одночасно з надісланням (наданням) таких заяв до суду їх копії та копії доданих до них документів заявник(и) зобов`язаний(і) надіслати іншим учасникам справи, докази чого надати суду разом з такими заявами (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа).

Звернути увагу учасників справи, які не виконали вимог попередніх ухвал суду, на необхідність їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ГПК України пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Роз`яснити учасникам справи їх обов`язок щодо реєстрації своїх електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Надати суду інформацію щодо наявності або відсутності такої реєстрації.

Відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в частині відмови у задоволенні клопотанні про забезпечення доказів в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 18.10.2023.

Суддя С.А. Дупляк