ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

"17" жовтня 2023 р. Cправа № 902/961/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Данелюк Х.О.,

у відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Електро" (вул. Київська, буд. 1ж, смт Стрижавка, Вінницький район, Вінницька область, 23211)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу,

В С Т А Н О В И В :

Господарським судом Вінницької області в порядку загального позовного провадження розглядається справа №902/961/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Електро" про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу.

За результатами слухання справи 12.09.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України та підготовче засідання відкладено на 17.10.2023, про що постановлено відповідну ухвалу у протокольній формі.

17.10.2023 на адресу електронної пошти суду надійшла заява представника відповідача про проведення судового засідання 17.10.2023 без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Електро", за змістом якої заявник просить залишити позовну заяву без розгляду в порядку п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України з викладених у відзиві на позовну заяву підстав.

На визначений час у судове засідання 17.10.2023 повідомлені належним чином учасники справи не з`явилися. Позивач повідомлений ухвалою суду від 14.09.2023, вручення якої підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням. Представник відповідача повідомлений під розписку від 12.09.2023, яка міститься у матеріалах справи.

У відзиві на позовну заяву (вх. канцелярії суду №01-34/7975/23 від 29.08.2023) відповідач, з-поміж іншого, вказує, що позовну заяву від 11.07.2023 та уточнену позовну заяву від 04.08.2023 підписав адвокат Лущин О.О. Повноваження представник підтверджує ордером. Крім того, сам адвокат надає до матеріалів справи договір №б/н від 07.07.2023 про надання юридичних послуг, який укладений між ним самим та ТОВ "Інвест Електро" в особі ОСОБА_1. Ордер містить посилання на вказаний договір. Згідно договору про надання юридичних послуг клієнтом виступає юридична особа ТОВ "Інвест Електро", яке є відповідачем у справі. Тому повноваження адвоката підписувати позовну заяву від позивача ОСОБА_1 були відсутні.

Дослідивши матеріали, суд враховує таке.

В силу приписів ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом ч. 4 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Як встановлено судом, позовну заяву у справі №902/961/23 підписано адвокатом Лущиним Олексієм Олексійовичем, на підтвердження повноважень якого у матеріалах справи міститься договір про надання юридичних послуг №б/н від 07.07.2023, ордер про надання правової допомоги серії КВ №729898 від 01.08.2023 та витяг з Єдиного Реєстру адвокатів України, сформований 30.01.2018, що підтверджує наявність свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №5009 від 29.05.2012.

Слід зазначити, що ордер серії КВ №729898 від 01.08.2023 виготовлений друкарським способом з приміткою про те, що типова форма ордера затверджена рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019 "Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції" затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (далі - Положення №41), вирішено визнати таким, що втратило чинність Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, крім Додатка № 1 до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, та пункту 18 Положення, які діють до 01 січня 2022 року.

Відповідно до пунктів 4, 6 рішення Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019 "Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції" дозволено адвокатам України в строк до 01.01.2022 використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону.

Отже, відповідно до Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів та його додатків, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року була затверджена типова форма ордера виготовлена друкарським способом, яка діяла до 01.01.2022.

Поряд з цим рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 "Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції" вирішено дозволити адвокатам України в строк до 01 січня 2022 року використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону. Типова форма ордеру, виготовлена друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону відповідно до Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджено рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, із змінами та доповненнями, діє після 01 січня 2022 року до закінчення повноважень адвоката у конкретній справі (провадженні).

Пунктом 1 Положення №41 визначено, що положення встановлює єдині для всіх адвокатів України, адвокатських об`єднань/адвокатських бюро правила виготовлення, оформлення, зберігання, обліку ордерів.

Так, згідно п. 2-6 Положення - ордер на надання правової допомоги - письмовий документ, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги у випадках і порядку, встановлених Законом України від 05 липня 2012 року "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та іншими законами України. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1). Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі "Особистого кабінету адвоката" на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Отже, з 01.01.2022 адвокати повинні використовувати типову форму ордера, що встановлена Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 із подальшими змінами (надалі - Положення) та генерується через особистий кабінет адвоката на офіційному вебсайті НААУ.

За таких обставин, ордер серії КВ №729898 від 01.08.2023, що виготовлений друкарським способом згідно типової форми ордера, що затверджена рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 №36 (яка дозволялась до використання до 01.01.2022) не є належним доказом, що підтверджує повноваження представника, який підписав позовну заяву.

Крім того, слушними є доводи відповідача, що договір про надання юридичних послуг №б/н від 07.07.2023 укладено від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Електро", а не ОСОБА_1 . Тому такий договір не підтверджує повноважень позивача.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позовну заяву у справі №902/961/23 підписано адвокатом Лущиним О.О., який не мав права її підписувати з урахуванням наданих до справи повноважень, суд дійшов висновку про залишення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Електро" про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Крім того, згідно із п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

З аналізу наведених приписів процесуального закону слідує, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Іншими словами, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Разом з тим чинна редакція ст.ст. 202, 206 ГПК України не пов`язує можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду (правова позиція Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладена в постанові від 13.09.2019 у справі №916/3616/15).

Отже, у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст.ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто, право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Зокрема, Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.06.2020 по справі №910/16978/19 викладено правовий висновок, відносно того, що приписи ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не передбачають вимоги, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.

Окрім того, прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Приймаючи до уваги викладене вище, враховуючи неявку в судове засідання позивача (його представника) та його належне повідомлення судом про дату, час та місце слухання справи, неповідомлення ним про причини неявки в судове засідання та відсутність у матеріалах справи заяви позивача (його представника) про її розгляд без його участі, також наявна додаткова підстава для залишення позову у цій справі без розгляду в порядку п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Згідно із частиною 2 статті 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Питання розподілу судових витрат у разі залишення позову без розгляду врегульовано статтею 130 ГПК України, а порядок та підстави повернення сплаченого судового збору з бюджету статтею 7 спеціального нормативно - правового акту Закону України "Про судовий збір".

Приписи частини 5 статті 130 ГПК України вказують на те, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Порядок повернення судового збору з державного бюджету визначено пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", у відповідності до якого залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням) є підставою для повернення сплаченої суми судового збору в повному обсязі за клопотанням сторони, яка його сплатила за ухвалою суду.

Беручи до уваги вищевикладені правові норми, зважаючи на те, що суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду у зв`язку з підписанням позовної заяви особою, яка не має права її підписувати, то сплачений судовий збір підлягає поверненню з державного бюджету за клопотанням позивача (особи, яка його сплатила) у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір". Станом на час розгляду справи відповідного клопотання про повернення судового збору не надходило, тому суд не розглядає питання такого повернення.

Керуючись ст.ст. 18, 42, п. 2 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 232-235, 242, 326 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Електро" про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі та скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу у справі №902/961/23 - залишити без розгляду.

2. Відповідно до ст. 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами п. 14 ч.1 ст. 255 ГПК України дану ухвалу може бути оскаржено окремо від рішення суду до Північно-західного апеляційного господарського суду.

4. Згідно з положеннями ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відому суду адресу електронної пошти представника відповідача Голубенка О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата складання повного тексту ухвали 20.10.2023.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - АДРЕСА_1 ;

3 - відповідачу - АДРЕСА_2 .