РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2023 м. КиївСправа № 910/8543/23

За позовом: фермерського господарства "КОТРУС МАРІЇ АНДРІЇВНИ";

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВНЕКС";

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНОБОКС";

про: розірвання договорів та стягнення 792.000,00 грн.

Суддя Сергій Балац

Секретар судового засідання Бут Д.О.

Представники:

позивача: не з`явилися;

відповідача-1: не з`явилися;

відповідача-2: не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Фермерське господарство "КОТРУС МАРІЇ АНДРІЇВНИ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВНЕКС" (далі - відповідач-1) та товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНОБОКС" (далі - відповідач-2) про розірвання договорів та стягнення 792.000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем допущено істотне порушення умов укладених між сторонами спору договорів поставки товару від 01.02.2023 № 1864 та від 01.02.2023 № 2383, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про розірвання таких договорів.

Також позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача-1 заборгованості за непоставлений товар в сумі 792.000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8543/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 24.07.2023.

Ухвалою-повідомленням від 13.07.2023 № 910/8543/23 сторони спору повідомлені про призначення підготовчого засідання на 14.08.2023.

В підготовчому засіданні 14.08.2023 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 04.09.2023.

В судовому засіданні 04.09.2023 оголошено перерву до 02.10.2023.

Відповідачі відзивів на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надали, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 02.10.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як покупцем, та відповідачем-1, як постачальником, укладено договір поставки товару від 01.02.2023 № 1864 (далі - Договір поставки № 1864), відповідно до предмету якого відповідач-1 зобов`язується передати у власність позивача товар, визначений специфікацією, а позивач зобов`язується прийняти та оплатити цей товар (п. 1.1 Договору поставки № 1864).

Між позивачем, як покупцем, та відповідачем-2, як постачальником, укладено договір поставки товару від 01.02.2023 № 2383 (далі - Договір поставки № 2383), відповідно до предмету якого відповідач-1 зобов`язується передати у власність позивача товар, визначений специфікацією, а позивач зобов`язується прийняти та оплатити цей товар (п. 1.1 Договору поставки № 2383).

Специфікацією від 01.02.2023 № 1 до Договору поставки № 2383, зокрема, передбачено:

- найменування товару: селітра аміачна N 34,4 % (б/б 600 кг.), вир. Болгарія;

- загальна ціна товару становить 792.000,00 грн.;

- термін поставки товару: товар відвантажується в термін 3 календарних днів з дня отримання постачальником попередньої оплати.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, відтак, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Відповідачем-1 виставлено позивачу рахунок-фактуру від 01.02.2023 № 2383 на суму 792.000,00 грн.

Позивачем здійснена на користь відповідача-1 попередня оплата на загальну суму 792.000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 01.02.2023 № 148 на суму 252.000,00 грн. та від 10.02.2023 № 154 на суму 540.000,00 грн., які наявні в матеріалах справи.

Проте, товар за Договором поставки товару № 1864 та Договором поставки товару від 01.02.2023 № 2383 відповідачами на користь позивача не поставлений, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про розірвання таких договорів та стягнення з відповідача-1 заборгованості за непоставлений товар в сумі 792.000,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписами статті 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач звернувся до відповідача-1 з листом-претензією від 09.03.2023 № 1 про виконання зобов`язання з поставки товару або повернення суми сплачених коштів в розмірі 792.000,00 грн., який залишений відповідачем-1 без виконання. Направлення вказаного листа-претензії на адресу місцезнаходження відповідача-1 підтверджується описом вкладення до поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Жодного підтвердження факту повернення відповідачем-1 позивачу суми грошових коштів у розмірі 792.000,00 грн. або здійснення на користь позивача поставки товару на таку суму сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача-1 заборгованості за непоставлений товар в сумі 792.000,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Приписами частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як встановлено вище, відповідачами допущено істотне порушення умов Договору поставки товару № 1864 та Договору поставки товару від 01.02.2023 № 2383 у вигляді невиконання зобов`язання з поставку товару на користь позивача, що є істотною умовою таких Договорів, чим позбавили позивача можливості отримати результат договірних правовідносин сторін.

Положеннями частин 1, 2, 3, 4 статті 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Так, позивач звернувся до відповідача-1 із листом-пропозицією від 06.04.2023 № б/н про розірвання Договору поставки товару № 1864, яка залишена відповідачем-1 без виконання.

Також, позивач звернувся до відповідача-2 із листом-пропозицією від 06.04.2023 № б/н про розірвання Договору поставки товару № 2383, яка залишена відповідачем-2 без виконання.

Направлення вказаних листів-пропозицій на адресу місцезнаходження відповідачів підтверджується описами вкладення до поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна вимога про застосування до Договору поставки товару № 1864 та Договору поставки товару № 2383 правил, встановлених приписами частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, є правомірною, тому вказані правочини підлягають розірванню в судовому порядку.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір поставки товару від 01.02.2023 № 1864, укладений між фермерським господарством "КОТРУС МАРІЇ АНДРІЇВНИ" (Україна, 56535, Миколаївська область, Вознесенський район, село Козубівка, вулиця Садова, будинок 4, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) та товариством з обмеженою відповідальністю "СЕВНЕКС" (Україна, 02225, місто Київ, вулиця Пухівська, будинок 1, ідентифікаційний код: 42137569).

3. Розірвати договір поставки товару від 01.02.2023 № 2383, укладений між фермерським господарством "КОТРУС МАРІЇ АНДРІЇВНИ" (Україна, 56535, Миколаївська область, Вознесенський район, село Козубівка, вулиця Садова, будинок 4, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) та товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНОБОКС" (Україна, 02094, місто Київ, вулиця Хоткевича Гната, будинок 12, офіс 177, ідентифікаційний код: 43032465).

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "СЕВНЕКС" (Україна, 02225, місто Київ, вулиця Пухівська, будинок 1, ідентифікаційний код: 42137569) на користь фермерського господарства "КОТРУС МАРІЇ АНДРІЇВНИ" (Україна, 56535, Миколаївська область, Вознесенський район, село Козубівка, вулиця Садова, будинок 4, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 792.000 (сімсот дев`яносто дві тисячі) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 14.564 (чотирнадцять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) грн. 00 коп.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНОБОКС" (Україна, 02094, місто Київ, вулиця Хоткевича Гната, будинок 12, офіс 177, ідентифікаційний код: 43032465) на користь фермерського господарства "КОТРУС МАРІЇ АНДРІЇВНИ" (Україна, 56535, Миколаївська область, Вознесенський район, село Козубівка, вулиця Садова, будинок 4, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 2.684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17 жовтня 2023 року

Cуддя Сергій Балац