РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.10.2023Справа № 910/5822/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» (вул. Богдана Гаврилишина, буд. 27/29, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 14312134)

до Державної компанії «Укрспецекспорт» (вул. Дегтярівська, буд. 36, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 21655998)

про стягнення 206 746, 51 Євро,

Представник сторін:

від позивача: Вербицький Володимир

від відповідача: Попічко Руслан

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» (далі за текстом - ПАТ «НТК «Електронприлад», Позивач) з позовом про стягнення з Державної компанії «Укрспецекспорт» (далі за текстом - ДК «Укрспецекспорт», Відповідач) 196 901,44 євро основного боргу та 9 845,07 євро пені, а всього 206 746, 51 євро заборгованості за договором комісії від 14.02.2017 № USE-20.2-28-D/K-17-70/17 (далі за текстом - Договір).

В обґрунтування заявлених позовних вимог, Позивач зазначає, що ним виконано роботи за Договором та відповідно відремонтовано партію майна на суму 277 032 євро.

Згідно доводів Позивача відремонтоване майно повернуто на склад третьої особи, яка не заперечує належність виконаних робіт, які натомість не оплачені Відповідачем в повному обсязі, що і стало підставою для нарахування Позивачем пені та звернення до суду з даним позовом.

Так, заявлена до стягнення сума основного боргу складається із суми недоплаченого авансу та вартості виконаного ремонту, що загалом становить 196 901, 44 євро.

Із поданої відповіді на відзив вбачається, що факт передачі майна з ремонту підтверджується поясненнями третьої особи, а щодо необхідності підписання Актів, які передбачені умовами Договору Позивач неодноразово звертався до Відповідача з листами, які останнім проігноровані.

Також Позивач просить суд стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 55 000 грн.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Із поданого Відповідачем відзиву вбачається, що останній вважає вимоги Позивача необґрунтованими оскільки, на його переконання, суму авансу за Договором що стосується ремонту майна за Актом прийому передачі в Ремонт від 22.10.2020 сплачено в повному обсязі, а саме в розмірі 33, 74 % від ціни Договору, в той час як підпунктом 5.5.1. пункту 5.1. останнього закріплено розмір авансу 30 % від ціни Договору, а також з вирахування комісійної плати та граничного обсягу витрат, пов`язаних з ремонтом.

Що стосується витрат Позивача, понесених внаслідок ремонту майна, то Відповідач зазначає, що останні не можуть бути сплачені Позивачу оскільки між сторонами не підписано Акти технічного приймання майна після Ремонту, Акти виконаного ремонту, а також Акти остаточного приймання літаків, а відтак у Відповідача не настало зобов`язання зі сплати заявленої до стягнення суми.

У поданих запереченнях на відповідь на відзив Відповідач посилається на ті ж самі доводи, викладені у відзиві та зазначає, що зобов`язання зі сплати коштів Позивачу в нього не настало, а притягнути Відповідача до відповідальності за Договором неможливо оскільки останній не відповідає перед Позивачем за невиконання Замовником Договору в частині перерахування Відповідачу коштів.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 08.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2023 до участі у розгляді справи залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ».

Підготовче засідання 08.05.2023 відкладено на 22.05.2023.

09.05.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Відповідача про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

22.05.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи.

23.05.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

У зв`язку з перебуванням судді Пукаса А.Ю. на лікарняному підготовче засідання 22.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 підготовче засідання призначено на 05.06.2023.

02.06.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 05.06.2023 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 26.06.2023. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 05.06.2023.

20.06.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення Відповідача на відповідь на відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 26.06.2023 підготовче засідання відкладено на 17.07.2023.

У підготовчому засіданні 17.07.2023 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 14.08.2023.

У судовому засіданні 14.08.2023 судом оголошено перерву до 28.08.2023.

14.08.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про долучення до справи доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу.

25.08.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Відповідача щодо заяви Позивача про долучення до справи доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні 28.08.2023 судом оголошено перерву до 04.09.2023.

У судовому засіданні 04.09.2023 оголошено про відкладення розгляду справи на 25.09.2023

У судовому засіданні 25.09.2023 оголошено про відкладення розгляду справи на 09.10.2023.

У судовому засіданні 09.10.2023 представник Позивача надав додаткові пояснення по суті заявлених вимог, які просив суд задовольнити, а також стягнути з Відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 55 000 грн, додаткові докази понесення яких долучено до справи у даному судовому засіданні.

Представник Відповідача заперечував щодо заявлених вимог, просив суд відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи у дане засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи.

Заслухавши вступні слова представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, у судовому засіданні 09.10.2023 відповідно до статті 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.02.2017 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого Комісіонер (ДК «Укрспецекспорт») зобов`язується за дорученням Комітента (ПАТ «НТК «Електронприлад») за плату вчинити правочин щодо капітального ремонту блоків і агрегатів, згідно зі Специфікацією, яка наводиться у Додатку № 1 до цього Договору, від свого імені за рахунок Комітента.

Відповідно до пунктів 1.2-1.3. Договору виступаючи від свого імені, Комісіонер самостійно вчиняє зовнішньоекономічну угоду (Контракт) з третьою особою (Замовником) - «N.P.O. Navigation Systems Ltd, Британські Віргінські Острови.

Майно є власністю Міністерства Оборони Азербайджанської Республіки (кінцевий користувач).

Так, Додатком № 1 до Договору (Специфікація Майна, що підлягає Ремонту) між сторонами визначено та погоджено ціну Ремонту Майна у розмірі 554 400 євро, з визначенням кількості та найменування майна, що підлягає ремонту, а також з визначенням ціни ремонту майна по кожному найменуванню.

Зокрема, погоджено наступні ціни на ремонт майна, що підлягає ремонту:

1. Блок граничних команд БПК-88, кількість - 14 шт., ціна ремонту за одиницю - 21 820,00 євро, загальна сума -305 480,00 євро.

2. Бортова узагальнена система вмонтованого контролю та попередження екіпажу «Экран-13М-4», кількість - 7 шт., ціна ремонту за одиницю - 26 400,00 євро, загальна сума -184 800, 00 євро.

3. Блок реєстрації твердотільний БР-4Т-Л, кількість - 7 шт., ціна ремонту за одиницю - 7 280,00 євро, загальна сума - 50 960,00 євро.

4. Пристрій RZ, кількість - 7 шт., ціна ремонту за одиницю - 1 880,00 євро, загальна сума -13 160,00 євро.

Крім того, ціна ремонту визначена у п. 5.2 Договору, яка складала 554 400,00 євро, яка сформована з урахуванням вартості Ремонту Майна, а також:

- витрат, пов`язаних з виконанням пункту 3.2.5 цього Договору;

- транспортування майна за маршрутом ДП «ЛДАРЗ» м. Львів - підприємство Комітента -ДП «ЛДАРЗ» м. Львів;

- гарантійного супроводження;

- пакування, маркування, консервації Майна;

- пов`язаних з Ремонтом та його виконанням податків, зборів і інших обов`язкових платежів;

- комісійної плати.

Розділом 4 Договору закріплено порядок передачі майна в ремонт та після ремонту.

У зв`язку з тим, що Майно для Ремонту та після Ремонту надійде у складі літаків 9-13 передача Майна Комітенту для виконання Ремонту, а також Комісіонеру після Ремонту здійснюється партіями (кількість Майна в партії буде повідомлено додатково) в м. Львів на Державному підприємстві «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» уповноваженими представниками Комісіонера, Комітента та Замовника з оформленням Акту прийому-передачі Майна в Ремонт. Датою передачі Майна в Ремонт та після Ремонту є дата, зазначена в акті прийому-передачі Майна в Ремонт/після Ремонту (п.4.1 Договору).

Технічне приймання Майна для виконання Ремонту здійснюється на підприємстві Комітента із складання Акту технічного приймання Майна в Ремонт, що складається за участю Замовника. Дата складання Акту технічного приймання Майна в Ремонт вважається датою початку Ремонту (п. 4.2 Договору).

Строк Ремонту партії Майна складає 90 календарних днів із дня настання останньої iз подій підписання Акту технічного приймання Майна в Ремонт; отримання від Комісіонера повідомлення про перерахування Замовником коштів згідно п. 5.5.1 (п. 4.4. Договору).

Після Ремонту Комітент здійснює доставку відремонтованого Майна до ДП «ЛДАРЗ», м. Львів (п. 4.5. Договору).

Відповідно до пункту 4.7. Договору технічне приймання Майна після Ремонту здійснюється на території ДП «ЛДАРЗ» одночасно з технічним прийманням літаків 9-13 після Ремонту. Акт технічного приймання Майна після Ремонту (Додаток № 4 до цього Договору) підписується уповноваженими представниками Комісіонера, Комітента та Замовника в строк до 280 днів з моменту передачі літаків 9-13 в Ремонт.

Пунктом 4.8. Договору визначено, що технічне приймання майна після Ремонту включає в себе проведення зовнішнього огляду та перевірки комплектності Майна, перевірку наявності та повноти заповнення супровідної документації на Майно, а також його комплектності і зовнішнього стану, пакування та маркування та оформлюється підписанням Акту технічного приймання Майна після Ремонту (Додаток № 4 до цього Договору).

Підписання Акту технічного приймання Майна після Ремонту не означає приймання Майна по якості і комплектності. Замовник має право пред`явити вимоги щодо якості та комплектності у порядку, визначеному розділом 6 Договору. (пункт 4.9. Договору)

Усі ризики втрат та (або) пошкодження майна переходить до Комітента з моменту підписання Акту прийому-передачі Майна в Ремонт і зберігаються за Комітентом до підписання Акту прийому - передачі Майна після Ремонту (пункт 4.12 Договору).

Згідно з пунктом 4.17 Договору сторони в строк не більше 2-х днів після підписання Акту технічного приймання майна після Ремонту на території ДП «ЛДАРЗ» м. Львів підпишуть Акт прийому-передачі Майна після Ремонту (Додаток № 3 до цього Договору).

В строк не більше 3-х днів після виконання контрольних обльотів літаків типу 9-13 в країні Кінцевого користувача уповноваженими представниками Комісіонера, Комітента і Замовника оформлюється Акт остаточного приймання Майна (згідно Додатку № 6 до цього Договору) разом з підписанням Акту остаточного приймання літаків 9-13 після Ремонту в країні Кінцевого користувача.

Згідно пунктів 4.19 та 4.20 Договору Акт виконаного Ремонту є підтвердженням виконання Комітентом зобов`язань за даним Договором, в частині, що стосується виконання Ремонту майна.

Відповідно до п.5.5. Договору Комітент доручає Комісіонеру передбачити в контракті порядок проведення Замовником платежів, за якими:

5.5.1. 30% від ціни Ремонту Майна, у якості авансу будуть перераховані Замовником прямим банківським переказом на валютний рахунок Комісіонера протягом 10-ти банківських днів з дати набрання чинності Контракту;

5.5.2. 60% від ціни Ремонту партії Майна, будуть сплачені Замовником прямим банківським переказом на валютний рахунок Комісіонера протягом 10-ти банківських днів з дня підписання Акту технічного приймання Майна після ремонту;

5.5.3. 10% від ціни Ремонту Майна/партії Майна за Контрактом будуть сплачені Замовником прямим банківським переказом на валютний рахунок Комісіонера протягом 10-ти банківських днів з дня підписання Акту виконаного Ремонту, а також Акту остаточного приймання літаків 9-13 після Ремонту, який підписується в країні Кінцевого користувача між Комісіонером, Замовником та ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод».

Аналогічні умови оплати закріплені Відповідачем та Замовником та викладені у розділі 5 контракту № USE-20.2-15-К/КЕ-17 від 10.04.2017.

В подальшому між сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору від 22.06.2018, в якій сторони домовилися внести зміни в підпункт 5.5.1. пункту 5.1. Договору, а саме викласти його в наступній редакції: « 5.5.1. 30% від ціни Ремонту будуть перераховані Замовником прямим банківським переказом на валютний рахунок Комісіонера протягом 10-ти банківських днів з дати виставлення відповідного рахунку Комісіонером після передачі першої партії Майна в Ремонт;».

29.03.2019 між сторонами укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, про наступне: «пункт 1. Комітент доручає Комісіонеру, а Комісіонер зобов`язується вчинити необхідні фактичні тa/чи юридичні дії (правочини), спрямовані на виникнення у Замовника за Контрактом обов`язку сплатити Комісіонеру валютні кошти за виконання капітального ремонту Майна за Контрактом у розмірі не менше 178 089,43 Євро у строк до 09.04.2019.

пункт 2. Комісіонер поручається перед Комітентом за виконання Замовником грошового обов`язку в обсязі та у строк, що визначені у п. 1 цієї Угоди.

У разі не виконання Замовником грошового обв`язку в обсязі та у строк, що визначені у пункті 1 цієї Угоди, Комісіонер перераховує Комітенту суму коштів в гривнях у розмірі гривневого еквіваленту суми 176 308, 54 євро, за офіційним курсом гривні до євро, встановленим Національним України на день перерахування…»

02.09.2021 між сторонами укладено Додаткову угоду № 6 до Договору, якою сторони домовилися внести зміни до Договору та викласти пункт 5.2. в наступній редакції: « 5.2. Погоджена Комітентом ціна Ремонту Майна (ціна, за якою Комітент передає роботи з Ремонту Майна Комісіонеру для реалізації) складає 514 632,00 євро, та сформована з урахуванням вартості Ремонту Майна, а також:

- витрат, пов`язаних з виконанням пункту 3.2.5 цього Договору;

- транспортування Майна за маршрутом ДП «ЛДАРЗ» м. Львів - підприємство Комітента -ДП «ЛДАРЗ» м. Львів;

- гарантійного супроводження;

- пакування, маркування, консервації Майна;

- пов`язаних з Ремонтом та його виконанням податків, зборів і інших обов`язкових платежів;

- комісійної плати.

5.2.1. За виконання доручення Комітента, зазначеного в даному Договорі Комісіонер отримує комісійну плату у розмірі 8, 62 % від погодженої Комітентом ціни Ремонту Майна, що складає 44 361, 28 євро. Комісійна плата утримується пропорційно отриманим коштам, що надійдуть від Замовника.»

Також вказаною додатковою угодою сторонами погоджено внесення змін до Додатку № 1 Договору (Специфікація Майна, що підлягає Ремонту) та погоджено ціну Ремонту Майна за Додатком № 1 у розмірі 514 632,00 євро.

В подальшому Додатковою угодою № 8 від 10.10.2021 сторони визначили:

« 1. Комітент доручає Комісіонеру, а Комісіонер зобов`язується вчинити необхідні фактичні тa/чи юридичні дії (правочини), спрямовані на виникнення у Замовника за Контрактом обов`язку сплатити Комісіонеру валютні кошти за капітальний ремонт блоків і агрегатів за Контрактом у сумі 32 000 євро у строк не пізніше 20.10.2021.

2. Комісіонер поручається перед Комітентом за виконання Замовником грошового обов`язку в обсязі та у строк, що визначені у п. 1 цієї Угоди.

У разі не виконання Замовником грошового обов`язку в обсязі та у строк, що визначені у п. 1 цієї Угоди, Комісіонер перераховує Комітенту відповідну суму коштів в гривнях в розмірі гривневого еквіваленту суми валютних коштів, що визначені у п. 1 цієї Угоди, за офіційним курсом гривні до євро, встановленим Національним банком України на день перерахування, за реквізитами визначеними відповідною Угодою.»

Окрім зазначених вище угод, між сторонами також укладено додаткова угода № 1 від 25.04.2017, № 4 від 22.10.2019, № 5 від 11.08.2021, № 7 від 04.10.2021, якими внесено зміни в пункти Договору, які стосуються реквізитів сторін, дати перебування майна на митній території та виключено пункт 5.11. Договору.

Згідно пункту 5.6. Договору отримані грошові кошти, за винятком комісійної плати та витрат Комісіонера, перераховуються Комісіонером Комітенту протягом 5-ти банківських днів після надходження відповідних коштів на рахунок Комісіонера.

За порушення строків перерахувань, отриманих грошових коштів, визначених пунктом 5.6. даного Договору Комісіонер зобов`язується сплатити Комітенту пеню у розмірі 0,1 % суми невчасно перерахованих грошових коштів за кожний день порушення строку перерахування. Загальна сума пені не перевищить 5 % від суми невчасно перерахованих коштів (пункт 9.3. Договору).

Відповідно до пункту 11.2. Договору останній набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного його виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2023 між Позивачем та Відповідачем підписано Акт прийому-передачі майна в Ремонт на суму 277 032 євро, в редакції специфікації, затвердженої Додатковою угодою № 6 від 02.09.2021, згідно якого Комісіонером передано, а Комітентом прийнято визначене сторонами майно для виконання ремонту в комплектному та технічному стані згідно умов Договору та контракту № USE-20.2-15-К/КЕ-17 від 10.04.2017, на підтвердження чого надано Акт технічного приймання майна в ремонт від 22.10.2020, підписаного Комісіонером, Комітентом та стороною Замовника.

Так, на підставі пункту 4.1. та 4.2. Договору судом встановлено, що датою передачі майна в ремонт та початок ремонту є 22.10.2020.

Позивач зазначає, що вартість ремонту отриманого майна згідно Акту прийому-передачі майна в Ремонт від 22.10.2020 за Договором складає 277 032 євро, а тому враховуючи положення підпункту 5.5.1 пункту 5.5. Договору (в редакції Додаткової угоди № 2 від 22.06.2018) авансовий платіж в розмірі 30 % від ціни ремонту майна мав становити 83 109, 60 євро, в той час як Відповідачем сплачено 80 130, 56 євро (в загальному) наступним чином:

18.11.2020 - 13 990, 00 євро (меморіальний ордер № від 18.11.2020);

19.11.2020 - 17 892, 11 євро (меморіальний ордер № від 19.11.2020);

08.09.2021 - 16 248, 44 євро (згідно банківської виписки від 08.09.2021 - 515 223, 41 грн, що еквівалентно вказаній сумі в євро за офіційним курсом НБУ станом на день перерахування);

22.10.2021 - 32 000 євро (згідно банківської виписки від 22.10.2021 - 975 888, 80 грн, що еквівалентно вказаній сумі в євро за офіційним курсом НБУ станом на день перерахування).

Факт перерахування Відповідачем на користь Позивача суми 80 130, 56 євро за Договором підтверджується у відзиві.

Водночас, Відповідач зазначає, що ним у відповідності до вимог Додаткової угоди № 6 02.09.2021 за Договором повинно було бути сплачено 237 452, 57 євро з вирахуванням комісійної плати - 25 353, 28 євро та граничного обсягу витрат, пов`язаних з виконанням Договору - 14 226, 15 грн., а відтак аванс в розмірі 80 130, 56 євро за підрахунками Позивача становить не 30 % ціни ремонту робіт, а 33, 74 %, що відповідно на його переконання свідчить про належне виконання обов`язку в цій частині.

Відповідач звертає увагу суду, що за Актом прийому-передачі майна в Ремонт від 22.10.2020 в ремонт було передано другу партію майна, за яку (згідно доводів Відповідача) Замовником перераховано Відповідачу кошти в розмірі 42 535, 89 євро., а Відповідачем відповідно Позивачу 80 130, 56 євро, з яких 16 248, 44 євро сплачено на підставі додаткової угоди № 6 від 08.09.2021 та 32 000 євро сплачено на підставі додаткової угоди № 8 від 22.10.2021.

При цьому судом встановлено, що фактично сплачені Відповідачем кошти Позивачу становлять більшу суму ніж та, яка згідно доводів Відповідача сплачена йому Замовником в частині виконання ремонту другої партії майна за Договором.

Крім того, Відповідач зазначає про те, що відповідно до Звітів комісіонера № 1-11 про виконання умов Договору, комісійна плата Відповідача, яка відрахована з коштів отриманих від Замовника, становить 25 928, 60 євро, а витрати Відповідача на виконання доручення за Договором становлять 31 521, 81 євро.

Суд вказує, що згідно додатків до позову Звіт комісіонера № 1-11 до Договору, який стосується предмету доказування відсутній.

При цьому, судом встановлено, що комісійна плата Відповідача вирахувана із загальної ціни ремонту майна за Договором та в розмірі 8,62 % (ставка згідно умов додаткової угоди № 6 від 02.09.2021), в той час як згідно пункту 5.2.1 комісійна плата вираховується пропорційно отриманим коштам, що надійдуть від Замовника, що згідно таблиці Відповідача у відзиві (том 1, а.с. 158) відбулося 05.11.2020 та 17.11.2020, тобто до укладення вказаної додаткової угоди.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що Відповідачем у поданому відзиві викладено обставини спірних правовідносин без урахування предмету спору та доказів, які входять до предмету доказування по справі, що критично сприймається судом.

25.03.2021 Позивач звернувся до Відповідача з листом № 410/390 від 25.03.2021, в якому зазначено про: готовність переданої партії майна за Договором та порушення Відповідачем підпункту 5.5.1. пункт 5.1. та пункту 5.6. Договору; відповідно до пункту 4.8. Договору направити повноважних представників для оформлення Акту технічного приймання майна після ремонту; готовність в березні поточного року передати третій особі майно з ремонту.

Згідно накладної № 6/21 від 29.03.2021 та № 11/21 від 07.07.2021 Позивачем передано на адресу третьої особи майно, яке передавалося в ремонт.

Зазначені накладні зокрема містять підпис третьої особи щодо прийняття майна на територію ДП «ЛДАРЗ».

Зазначені обставини визнаються Відповідачем та третьою особою згідно поданих ними заяв по суті.

Крім того на сторінці 9 позовної заяви (том 1 а.с. 9) Позивач стверджує, що ним передано майно з ремонту за вказаними вище накладними та згідно Актів прийому передачі після ремонту від 31.03.2021 та від 15.07.2021, який наявний у ДП «ЛДАРЗ».

Однак, судом встановлено, що Акти прийому передачі після ремонту від 31.03.2021 та від 15.07.2021 в матеріалах справи відсутні та не надані жодною зі сторін, при тому, що Відповідач взагалі заперечує факт їх підписання.

Позивач звертався на адресу Відповідача з листом від 16.07.2021 № 410/916, до якого додано Акт виконаного ремонту по Договору для його подальшого оформлення та повернення Комітенту.

Позивач звертався на адресу Відповідача з листом від 26.08.2021 № 410/1120, в якому Позивач повторно повідомив про виконані роботи та передачу майна з ремонту, а також повідомив про необхідність перерахування залишку авансового платежу в сумі 39 300 грн за виконаний ремонт вказаної партії товару.

Позивач звертався на адресу Відповідача з листами від 01.10.2021 № 410/1298 та № 410/82 від 26.01.2022 про проведення третьою особою обльотів одного літака та необхідність перерахування Відповідачем залишку авансу.

Крім того, до листа № 410/82 від 26.01.2022 Позивачем додано Акт виконаного ремонту з підписом Комітента для подальшого підписання Комісіонером та Замовником.

Суд зазначає, що докази направлення вказаних листів матеріали справи не місять, однак враховуючи відсутність заперечень Відповідача щодо їх отримання останні оцінюються судом у якості належних доказів.

До матеріалів справи надано лист Відповідача від 27.07.2022 № Вих. № USE-20.2-4591, в якому зокрема зазначено наступне:

«Проведення спільного технічного приймання Виробів 9-13 після ремонту було заплановано на період з 28.02.2022 по 06.03.2022 на території ДП «ЛДАРЗ» за участю представників Замовника та Кінцевого користувача. Однак, у зв`язку із військовою агресією рф та введенням з 24.02.2022 військового стану в Україні, проведення технічного приймання Виробів 9-13 скасовано на невизначений термін.

В той же час, ДП «ЛДАРЗ» повідомило ДК «УКРСПЕЦЕКСПОРТ» про передачу для потреб ЗСУ трьох Виробів 9-13 та знищення одного Виробу 9-13 внаслідок ракетного удару по підприємству 18.03.2022. За наявною інформацією, на момент вилучення/знищення, Вироби 9-13 укомплектовані відремонтованим за Договором Майном. Відповідно, Акти виконаного ремонту Майна наразі не можуть бути оформлені з огляду на зрив проведення спільного приймання Майна та відсутність жодних умов для його проведення на даний час з огляду на дію форс-мажорних обставин.

Оскільки, відремонтоване на Вашому підприємстві Майно було передане на ДП «ЛДАРЗ» за Актом приймання-передачі від 15.07.2021р., ризики втрат і пошкодження виробів перейшли 15.07.2021 на ДП «ЛДАРЗ» до моменту підписання Акту прийому-передачі після ремонту Виробу 9-13.»

Обставини підписання Акту приймання-передачі від 15.07.2021, відсутність претензій щодо передачі їх майна згідно накладних № 6/21 від 29.03.2021 та № 11/21 від 07.07.2021 та встановлення на чотири вироби 9-13 відремонтованого Позивачем майна підтверджуються третьою особою у листі від 06.04.2023 № 14-11/2993, однак без надання відповідних доказів.

Суд, знову ж таки, звертає увагу на відсутність в матеріалах справи Акту приймання-передачі від 15.07.2021 щодо приймання майна з ремонту третьою особою, яка взагалі не є стороною Договору та відповідний Акт приймання-передачі майна з ремонту / технічного приймання майна з ремонту, зразки яких в свою чергу є додатками до Договору та не місять такого учасника (підписанта) як ДП «ЛДАРЗ».

Крім того, доказів здійснення обльоту одного виробу 9-13 та комплектації 4 виробів 9-13 відремонтованим за Договором Майном сторонами не надано.

Питання витребування будь-яких доказів учасниками процесу перед судом не ставилося, а матеріали справи не містять доказів вжиття Позивачем дій щодо примусового прийняття Відповідачем майна з ремонту згідно строків за Договором.

Позивач звернувся до Відповідача із вимогою від 17.11.2022 № 1085/20-01 про сплату 196 901, 44 євро заборгованості за Договором, яка є різницею між ціною партії ремонту (277 032 євро) та сплаченим авансом (80 130, 56 євро).

Вказану вимогу отримано Відповідачем 23.11.2022 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 350.

Так, згідно доводів Відповідача викладених у відзиві станом на дату його подання Акти технічного приймання майна після Ремонту, Акти виконаного ремонту, а також Акти остаточного приймання літаків 9-13 після ремонту в частині другої партії товару не підписувалися, а відтак зобов`язання з оплати у відповідності до вимог пункту 5.5. Договору у Відповідача не настало.

Окрім викладеного, Відповідачем до матеріалів справи надано: звіти комісіонера, які не стосуються спірної партії майна за Договором; Акти наданих послуг Комісіонера та Акти технічного приймання майно після ремонту та Акти виконаних робіт за Договором, дата складання та підписання яких передує виникненню спірних правовідносин; сертифікати ТПП, видані ДП «ЛДАРЗ» по договорам комісії та додаткові угоди до таких договорів, які не входять до предмету доказування в силу заявлених позовних вимог, а відтак оцінка останнім судом не надається.

У якості доказів понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 55 000 грн до матеріалів справи надано:

- довіреність № 42 від 22.11.2022;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КР № 000246 від 13.12.2018;

- договір № 19/01-21-4626/21 від 19.01.2021;

- додаткова угода № 48 від 07.10.2022 до договору № 19/01-21-4626/21 від 19.01.2021, якою закріплено фіксований основний гонорар адвоката в розмірі 55 000 грн з розрахунку 2 500 грн за 1 годину послуг;

- договір від 20.01.2021 про залучення інших адвокатів до виконання договору № 19/01-21-4626/21 від 19.01.2021;

- детальний опис робіт на суму 55 000грн;

- платіжна інструкція № 9034 від 21.10.2022 в розмірі 30 000 грн та № 25 000 грн.

Відповідач, заперечуючи щодо заявленої до стягнення на користь Позивача суми витрат на професійну правничу допомогу, зазначає, що остання є необґрунтованою, безпідставною та неспівмірною.

При цьому Відповідач вказує, що спірні правовідносини врегульовані нормами ЦК України та ГК України, а відтак розгляд даної справи не потребує дослідження сторонами та судом спеціальних нормативно-правових актів.

Крім того, засідання у даній справі, які тривали менше години оцінено адвокатом Позивача в розмірі 2 500 грн за кожне, що також на переконання Відповідача є необґрунтованим.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до статті 1011 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Частиною 1 статті 1014 ЦК України комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов`язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться.

Комісіонер не відповідає перед комітентом за невиконання третьою особою договору, укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, коли комісіонер був необачним при виборі цієї особи або поручився за виконання договору (делькредере).

У разі порушення третьою особою договору, укладеного з нею комісіонером, комісіонер зобов`язаний негайно повідомити про це комітента, зібрати та забезпечити необхідні докази. Комітент має право вимагати від комісіонера відступлення права вимоги до цієї особи (частини 3 та 4 статті 1016 ЦК України).

Частиною 1 статті 1022 ЦК України визначено, що після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії.

Частиною 1 статті 1024 ЦК України комісіонер має право на відшкодування витрат, зроблених ним у зв`язку з виконанням своїх обов`язків за договором комісії, зокрема у випадку, якщо він або субкомісіонер вжив усіх заходів щодо вчинення правочину, але не міг його вчинити за обставин, які від нього не залежали.

З огляду на зазначені вище норми чинного законодавства та враховуючи встановлені судом обставини суд зазначає наступне.

Проаналізувавши зміст Договору (з урахуванням укладених додаткових угод), безпосередньо на підставі якого виникли спірні правовідносини, суд вказує, що сторонами додатковою угодою № 6 від 02.09.2021 встановлено ціну ремонту майна - 514 632 євро.

При цьому згідно пункту 5.2. Договору ціна ремонту майна - ціна, за якою Комітент передає роботи з ремонту майна Комісіонеру для реалізації.

Згідно Акту прийому-передачі майна в ремонт від 22.10.2020 Відповідачем передано Позивачу партію майна в ремонт вартістю 277 032 євро.

Так ціна ремонту партії майна щодо якої виник спір становить 277 032 євро.

З огляду на викладені Відповідачем у відзиві доводи та обґрунтування, суд вказує, що Замовником на користь Відповідача 05.11.2020 та 17.11.2020 сплачено 778 000 євро та 994 940 євро (відповідно), з яких безпосередньо за спірну партію майна, переданої в ремонт згідно розрахунку Відповідача (т. 1, а.с. 158) зараховується лише сума 42 535, 89 євро.

Правильність здійснення таких розрахунків та підстави застосування саме такого порядку вирахування суми, яка зараховується за Договором (в межах другої партії) судом не вбачається з можливе встановити та перевірити з огляду на відсутність доказів та даних, на які Відповідач посилається.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не зазначає про те, що зобов`язання Замовника в частині сплати Комісіонеру 30 % ціни ремонту майна порушено, а натоміть вказує, що Замовником перераховано йому лише частину авансового платежу в розмірі 42 535, 89 євро, при тому, що Відповідачем саме як аванс сплачено суму 80 130, 56 євро, що тим самим суперечить доводам Відповідача щодо недостатності коштів Замовника в цій частині.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що з наданих до матеріалів справи доказів не вбачається за можливе встановити підстави сплати Відповідачем коштів 16 248, 44 євро та 32 000 євро та зарахування їх як авансу Позивачем при тому, що такі кошти сплачено після укладення додаткової угоди № 6 від 08.09.2021 та на виконання умов додаткової угоди № 8 від 22.10.2021.

Також суду є незрозумілими розрахунки Відповідача щодо вирахування (утримання) з Позивача комісійної плати в розмірі ставок додаткової угоди № 6 від 02.09.2021 до Договору та від загальної ціни ремонту майна, оскільки зобов`язання з оплати у Замовника настало за наслідком передачі 20.10.2020 майна в ремонт, що і було здійснено 05.11.2020 та 17.11.2020, а Додаткова угода № 6 підписана майже через рік з моменту перерахування коштів Замовником, при тому що згідно підпункту 5.2.1. Договору комісійна плата утримується пропорційно отриманим коштам, що надійдуть від Замовника.

Так, Відповідач станом на дату перерахування частини авансу не міг передбачити комісійну плату при тому, що Договір не є виконаним у повному обсязі сторонами.

Із урахуванням зазначеного, а також з огляду на відсутність Звіту комісіонера № 1-11 за Договором, на який Відповідач посилається, судом не вбачається за можливе встановити правильність вирахування Відповідачем комісійної плати та витрат, пов`язаних з виконанням Договору, а відтак суд дійшов висновку, що Відповідачем не спростовано обов`язку згідно пункту 5.6. Договору перерахувати Позивачу авансу в розмірі 30 % ціни ремонту майна - 83 109, 60 євро протягом 5-ти банківських днів з дня їх надходження від Замовника (05.11.2020), що в цілому призвело до недоплати Відповідачем 2 979, 40 євро та правомірності нарахування Позивачем пені.

Враховуючи відсутність належного розрахунку Позивачем пені із зазначення періодів нарахування, суд дійшов висновку, що така пеня може бути розрахована від кінцевого розміру несплаченого авансу починаючи з 13.11.2020 та саме в розмірі 5 % від несплаченої суми, що відповідно становить 148, 97 євро із врахуванням обмежень згідно пункту 9.3. Договору.

Що стосується виникнення у Відповідача зобов`язання з повної оплати виконаного ремонту майна, суд зазначає.

Позивачем, всупереч недостатності авансу, здійснено ремонт майна, переданого Позивачу згідно Акту прийому-передачі майна в ремонт від 22.10.2020.

Відремонтоване майно поставлено на територію ДП «ЛДАРЗ» згідно накладних № 6/21 від 29.03.2021 та № 11/21 від 07.07.2021, при цьому доказів підписання будь яких Актів приймання - передачі майна після ремонту, про що стверджує Позивач та посилається в листі від 06.04.2023 № 14-11/2993 третя особа, матеріали справи не містять.

Суд вважає за необхідне зауважити, що враховуючи предмет даного спору, до предмету доказування безпосередньо входить укладений між сторонами Договір, стороною якого ДП «ЛДАРЗ» не є, а тому на переконання суду, в межах даного Договору ДП «ЛДАРЗ» взагалі не є уповноваженою особою для прийняття виробів з ремонту та підписання необхідних Актів.

Крім того, суд зазначає, що Акт прийому-передачі майна після ремонту є Додатком № 3 до Договору та взагалі не передбачає підпису ДП «ЛДАРЗ», що відповідно унеможливлює його підписання третьою особою.

Так, за наслідками дослідження Договору, на переконання суду, після поставки відремонтованого майна на територію третьої особи, між Позивачем та Відповідачем підписується Акт технічного приймання майна після Ремонту за наслідками технічного приймання виробів після ремонту з проведенням зовнішнього огляду та перевірки комплектності майна за участю представників Замовника, а не пізніше 2-х днів після його підписання сторонами підписується Акт приймання - передачі майна після ремонту.

Акт технічного приймання майна після ремонту згідно пункту 4.7. Договору підписується в строк до 280 днів з моменту передачі майна в ремонт.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звертався до Відповідача із вимогами здійснити повне авансування та підписати Акт виконаного ремонту, який фактично є кінцевим актом та підписується одночасно з Актом остаточного приймання літаків 9-13 після ремонту в країні Кінцевого користувача та є підставою для остаточного розрахунку.

Водночас, матеріали справи не містять доказів звернення Позивача з вимогами та вчинення Позивачем дій щодо зобов`язання Відповідача провести технічне приймання в межах визначеного пункту 4.7. Договору строку, оскільки Відповідач зазначає про планування останнього на період з 28.02.2022 по 06.03.2022, що відповідно виходить за визначений пунктом 4.7. Договору строк.

Також сторонами не зазначене чим саме підтверджується факт того, що відремонтоване спірне майно встановлено на чотири літаки 9-13, три з яких передано до Збройних Сил України, а один знищено внаслідок ракетного удару.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Із врахуванням викладеного вище, суд погоджується з аргументами Відповідача, що у нього не настав обов`язок остаточної оплати за виконаний ремонт майна, оскільки матеріали справи не містять доказів підписання Акту технічного приймання майна після ремонту, Акту виконаного ремонту та Акту остаточного приймання літаків 9-13 після Ремонту, що фактично унеможливлює перерахування коштів за Договором Замовником для їх подальшого перерахування Позивачу із урахуванням розділу 5 контракту № USE-20.2-15-К/КЕ-17 від 10.04.2017.

Додатково суд зазначає, що судом критично сприймаються доводи Позивача, що заявлена до стягнення сума є збитками при тому, що обґрунтування позову здійснено інакше, а в межах даного провадження суд не може встановлювати обставини належного чи неналежного виконання Позивачем ремонту в тому числі і в технічному аспекті та відповідно встановити факт необхідності прийняття Відповідачем ремонту з майна.

Що стосується заявлених Позивачем до Відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що частиною 1 статті 123 ГПК України закріплено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі № 922/1964/21 від 16.11.2022 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Зазначеним вище фактично спростовуються доводи Відповідача щодо завищеної вартості адвоката Позивача за 1 годину роботи, оскільки дане питання є прерогативою сторін.

З огляду на викладене вище, враховуючи заперечення Відповідача щодо вартості адвокатських послуг, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем витрати в розмірі 55 000 грн є обґрунтованими, такими, що реально понесені стороною та співмірні з категорією даної справи, однак враховуючи часткове задоволення позову такі витрати підлягають відшкодуванню Відповідачем в розмірі пропорційно задоволеним позовним вимогам - 832, 23 грн.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище та з огляду на встановлені судом обставини за сукупність наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Відповідачем неналежним чином виконано зобов`язання з оплати авансу за наявності коштів від Замовника, чим допущено прострочення виконання грошового зобов`язання, однак Позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами факту виникнення у Замовника, а відтак і у Відповідача обов`язку з перерахування залишку вартості ремонту майна, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу відповідно до статті 129 ГПК України покладаються сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної компанії «Укрспецекспорт» (вул. Дегтярівська, буд. 36, м. Київ, 04119; ідентифікаційний код 21655998) на користь Публічного акціонерного товариства «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» (вул. Богдана Гаврилишина, буд. 27/29, м. Київ, 04116; ідентифікаційний код 14312134) заборгованість в розмірі 2 979 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят дев`ять) євро 40 євроцентів, пеню в розмірі 148 (сто сорок вісім) євро 97 євроцентів, судовий збір в розмірі 1 862 (одна тисяча вісімсот шістдесят дві) грн 80 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 832 (вісімсот тридцять дві) грн 23 коп.

3. В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 19.10.2023

Суддя Антон ПУКАС