ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023 року м. Дніпро Справа № 904/574/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: Данильченко М.В., посвідчення №2924 від 16.04.2021 р., адвокат

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Комунального підприємства "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 р.

( суддя Мілєва І.В., м. Дніпро )

прийняту за результатами розгляду

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровіжн"

про розстрочення виконання рішення суду

у справі

за позовом:

Комунального підприємства "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро

до:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровіжн",

Дніпропетровська область, м.Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача: Департамент торгівлі та реклами Дніпровської міської ради,

Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 739 287,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Комунальне підприємство "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровіжн" про стягнення 967 873,50 грн., з яких: 795 287,60 грн основний борг, 19 544,47 грн 3% річних, 153 041,43 грн інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 р. позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровіжн" на користь Комунального підприємства "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради 574 697,77 грн., з яких: 566 701,32 грн. основний борг, 1 634,15 грн. 3% річних, 6 362,30 грн. інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 620,83 грн.. В решті позову відмовлено.

28.07.2023 р. Відповідач подав до суду заяву про відстрочку виконання рішення, в якому просить суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 р. по справі № 904/574/23 на 8 місяців.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровіжн" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 р. по справі № 904/574/23 задоволено. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 р. у справі № 904/574/23 на 8 ( вісім ) місяців, розстрочивши сплату 574 697,77 грн. ( з яких: 566 701,32 грн. основний борг, 1 634,15 грн. 3% річних, 6 362,30 грн. інфляційні втрати ) та 8 620,83 грн. судового збору, платежами: до 30.09.2023 р. - 72 914,82 грн.; до 31.10.2023 р. - 72 914,82 грн.; до 30.11.2023 р. - 72 914,82 грн.; до 31.12.2023 р. - 72 914,82 грн.; до 31.01.2024 р. - 72 914,82 грн.; до 29.02.2024 р. - 72 914,82 грн.; до 31.03.2024 р. - 72 914,82 грн.; до 30.04.2024 р. - 72 914,86 грн..

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Комунальне підприємство "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 р. у справі № 904/574/23, якою заяву ТОВ «Дніпровіжн» про розстрочення виконання рішення Господарського суду від 19.06.2023 р. у справі № 904/574/23 задоволено. Ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви ТОВ «Дніпровіжн» про розстрочення виконання рішення Господарського суду від 19.06.2023 р. у справі № 904/574/23 - відмовити повністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, КП «Дніпровські активи» вважає, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 р. у справі № 904/574/23 є такою, що постановлена із порушеннями норм права, оскільки судом неповно встановлені обставини, які мають значення для справи, не встановлено обґрунтованих та мотивованих підстав для розстрочення виконання рішення суду - відтак зроблено помилковий висновок.

Водночас, на думку Скаржника, судом при постановленні оскаржуваної ухвали не враховано, що обставини на які посилається Відповідач у заяві про розстрочення виконання рішення суду не носять особливий і надзвичайний характер і не є тими обставинами, які унеможливлюють виконання судового рішення. Зазначені Відповідачем обставини вказують лише на негативні явища в поточній діяльності Відповідача і несприятливість виконання рішення суду для нього у даний час, які за приписами ст. 42 ГК України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю. Відтак не є підставо вважати збиткову діяльність Відповідача винятковим випадком у розумінні ст. 331 ПІК України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення. Отже, посилання ТОВ «Дніпровіжн» на важке фінансове становище із чим погодився Господарський суд Дніпропетровської області не є виключними обставинами, які ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

При цьому. Скаржник зазначає, що вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, судом не дотримано балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі, не враховано, що тяжка економічна ситуація в країні для суб`єктів господарювання через факт військової агресії російської федерації проти України носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін. Тривале невиконання Відповідачем умов Договору про тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів від 01.06.2021 р. № 1918 в частині оплати, має наслідком негативний вплив на фінансовий стан та здійснювану господарську діяльність КП «Дніпровські активи», як учасника господарських відносин, який у свою чергу належним чином виконав свої зобов`язання за цим договором. У поточному році Відповідач з квітня 2023 року знов не сплачує за подальше використання місць для розміщення зовнішньої реклами, про що Позивач наголошував суду. Тобто, Відповідачем знову порушуються умови договору в частині оплати, у зв`язку із чим виникла нова заборгованість за договором за 5 місяців. В той же час, Відповідач продовжує використовувати всі 100 місць розташування рекламних засобів, тоді як стверджує суду про відсутність попиту на його послуги та скрутне фінансове становище у зв`язку із цим.

Скаржник наголошує на тому, що вимушена зупинка комерційної діяльності ТОВ «Дніпровіжн», відсутність попиту на рекламу через воєнні дії у країні, не може вважатись обгрунтованим форс-мажором, оскільки підтверджуючих відповідні обставини доказів відповідачем до суду - не надано.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровіжн" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що при винесенні ухвали, щодо розстрочення суд обґрунтовано врахував, що 24.02.2022 р. Указом Президента України № 64/2022/2022-02-24 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України було введено воєнний стан. Зазначені обставини значно ускладнили господарську діяльність відповідача: ринок рекламних послуг «просів», кількість замовників рекламних послуг значно знизився. Згідно з кодом 2350 балансу на 30.06.2023 р. у Відповідача наявні збитки в розмірі 975 800 грн. Відповідно до укладених договорів з 01.09.2023 р. по 30.04.2024 р. Відповідачем планується щомісячне отримання коштів по договору від 10.02.2023 р. за № 10/02-1 в розмірі 55 200 грн., по договору від 26.01.2023 р. за № 26/01-1 в розмірі 73 200 грн.. З урахуванням необхідності сплачувати податки, заробітну плату, а також поточні платежі Позивачу за місця розміщення реклами, у Відповідача є можливість виконувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 р. по справі № 904/574/23 шляхом щомісячного перахування позивачу 72 914,82 грн.. Таким чином, у зв`язку із важким фінансовим становищем на сьогоднішній день, відповідачу потрібно 8 місяців для повного виконання рішення суду.

Товариство також вказує на те, що на підтвердження своїх доводів Відповідач подав до суду копії фінансової звітності малого підприємства балансу станом на 30.06.2023 р., договору на проведення рекламної кампанії № 26/01-1 від 26.01.2023 р., укладеного з ТОВ "ДПВ Медіа, договору на проведення рекламної кампанії № 10/02-1 від 10.02.2023 р., укладеного з ФОП Штефан А.С..

Крім того, Товариство зазначає про те, що господарський суд врахував матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини Відповідача у виникненні спору, факт військової агресії російської федерації проти України, укладення договору на проведення рекламної кампанії № 26/01-1 від 26.01.2023 р. з ТОВ ДПВ Медіа" та договору на проведення рекламної кампанії № 10/02-1 від 10.02.2023 р. з ФОП Штефан А.С., кошти за якими можуть бути спрямовані на погашення існуючих зобов`язань перед Позивачем.

Третя особа не скористалася своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надала суду відзива на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Дармін М.О., Березкіна О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.08.2023 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/574/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 р. у справі № 904/574/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

01.09.2023 р. матеріали справи № 904/574/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.09.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 17.10.2023 р..

Розпорядженням керівника апарату суду від 16.10.2023р., у зв`язку з припиненням повноважень судді Березкіної О.В., відповідно до ст. 123 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Дарміна М.О., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.10.2023 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 р. у справі №904/574/23 прийнято до свого провадження.

Відповідач та Третя особа не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату у зв`язку із участю його представника в іншому судовому засіданні.

Розглянувши вказане клопотання, судова колегія не знаходить підстав для задоволення даного клопотання з урахуванням такого.

Заявником не наведено достатнього обґрунтування необхідності участі його представника в судовому засіданні ( якщо він вважав таку участь необхідною ).

Судом врахований принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Участь представників учасників справи у засіданні суду апеляційної інстанції не є обов`язковою згідно із законом, не визнавалася вона такою й судом. При цьому, позиція Відповідача достатньо повно викладена у відзиві на апеляційну скаргу.

Матеріали справи містять обсяг відомостей достатній для розгляду апеляційної скарги й за відсутності представника Відповідача.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 р., "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 р. зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. "Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ ( &51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

А отже, у зв`язку з недопущенням затягування судового процесу, що може привести до порушення вимог ст. 256 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків відповідно до вимог ГПК України, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представників Відповідача та Третьої особи.

У судовому засіданні 17.10.2023 р., була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Комунальне підприємство "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровіжн" про стягнення 967 873,50 грн., з яких: 795 287,60 грн. основний борг, 19 544,47 грн 3% річних, 153 041,43 грн. інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 р. позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровіжн" на користь Комунального підприємства "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради 574 697,77 грн., з яких: 566 701,32 грн. основний борг, 1 634,15 грн. 3% річних, 6 362,30 грн. інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 620,83 грн.. В решті позову відмовлено.

28.07.2023 р. Відповідач подав до суду заяву про відстрочку виконання рішення, в якому просив суд розстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 р. по справі № 904/574/23 на 8 місяців.

Свою заяву Відповідач обґрунтовує тим, що 24.02.2022 р. Указом Президента України № 64/2022/2022-02-24 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України було введено воєнний стан. Зазначені обставини значно ускладнили господарську діяльність Відповідача: ринок рекламних послуг «просів», кількість замовників рекламних послуг значно знизився. Згідно з кодом 2350 балансу на 30.06.2023 р. у Відповідача наявні збитки в розмірі 975 800 грн. Відповідно до укладених договорів з 01.09.2023 р. по 30.04.2024 р. Відповідачем планується щомісячне отримання коштів по договору від 10.02.2023 р. за № 10/02-1 в розмірі 55 200 грн., по договору від 26.01.2023 р. за № 26/01-1 в розмірі 73 200 грн.. З урахуванням необхідності сплачувати податки, заробітну плату, а також поточні платежі позивачу за місця розміщення реклами, у Відповідача є можливість виконувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 р. по справі № 904/574/23 шляхом щомісячного перахування позивачу 72 914,82 грн.. Таким чином, у зв`язку із важким фінансовим становищем на сьогоднішній день, Відповідачу потрібно 8 місяців для повного виконання рішення суду.

На підтвердження своїх доводів заявник подав до суду копії фінансової звітності малого підприємства балансу станом на 30.06.2023 р., договору на проведення рекламної кампанії № 26/01-1 від 26.01.2023 р., укладеного з ТОВ "ДПВ Медіа", договору на проведення рекламної кампанії № 10/02-1 від 10.02.2023 р., укладеного з ФОП Штефан А.С..

Позивач подав до суду заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду, в якій зазначив, що наведені заявником доводи та надані документи жодним не підтверджують наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання у розумінні ч. 2 ст. 331 ГПК України. Посилання ТОВ «Дніпровіжн» на важке фінансове становище не є виключними обставинами і відповідно скрутне фінансове становище відповідача - не є безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення. Фінансові ускладнення не є винятковою і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки. Такий стан справ боржника є одним із можливих ризиків підприємницької діяльності. На думку КП «Дніпровські активи» заявником не обґрунтовано в чому полягає виключність обставин, якими він обґрунтовує свою вимогу щодо розстрочення виконання рішення. Відповідач не є підприємством критичної інфраструктури або виробником життєво необхідних товарів, тощо. Натомість продовжує використовувати всі 100 місць для розміщення рекламних засобів та, як суб`єкт господарювання, повинен враховувати суму зобов`язань з оплати за ці місця. Проте ТОВ «Дніпровіжн» не здійснює оплати ані за рішенням суду (заборгованість за травень-грудень 2022 року), яке набрало законної сили, ані оплати за подальше використання місць для розміщення зовнішньої реклами. З огляду на вищенаведене, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи баланс інтересів сторін, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, КП «Дніпровські активи» вважає, що підстави для розстрочення виконання рішення суду відсутні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2023 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровіжн" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 р. по справі № 904/574/23 задоволено. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2023 р. у справі № 904/574/23 на 8 ( вісім ) місяців, розстрочивши сплату 574 697,77 грн. ( з яких: 566 701,32 грн. основний борг, 1 634,15 грн. 3% річних, 6 362,30 грн. інфляційні втрати ) та 8 620,83 грн. судового збору, платежами: до 30.09.2023 р. - 72 914,82 грн.; до 31.10.2023 р. - 72 914,82 грн.; до 30.11.2023 р. - 72 914,82 грн.; до 31.12.2023 р. - 72 914,82 грн.; до 31.01.2024 р. - 72 914,82 грн.; до 29.02.2024 р. - 72 914,82 грн.; до 31.03.2024 р. - 72 914,82 грн.; до 30.04.2024 р. - 72 914,86 грн..

Судове рішення мотивоване тим, що вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд врахував матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини Відповідача у виникненні спору, факт військової агресії російської федерації проти України, тощо, а також укладення договору на проведення рекламної кампанії № 26/01-1 від 26.01.2023 р. з ТОВ "ДПВ Медіа" та договору на проведення рекламної кампанії № 10/02-1 від 10.02.2023 р. з ФОП Штефан А.С., кошти за якими можуть бути спрямовані на погашення існуючих зобов`язань перед позивачем.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга є обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися із прийнятим судовим рішенням, вважає висновки, зроблені судом першої інстанції, необґрунтованими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи, з огляду на таке.

Ст. 331 Господарського процесуального кодексу України ( далі- ГПК України ) передбачено порядок вирішення питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміна способу та порядку виконання судового рішення.

Так, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця ( у випадках, встановлених законом ), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Положеннями ч. 3 ст. 331 ГПК України передбачено, зокрема, що підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини Відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. ч. 4, 5 ст. 331 ГПК України).

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Проте, як зазначено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.03.2018 р. у справі № 910/8153/17, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини Відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо. Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 такого кодексу. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. З урахуванням наведеного, суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах.

Разом з тим необхідно враховувати, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави ( п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012 ); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом ( п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012 ); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997 р., п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II ); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права ( див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V ).

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції ( рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 р. ), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Складне фінансове становище Відповідача, яким обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з урахуванням того, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, не може бути безумовною підставою для надання розстрочення виконання судового рішення; при цьому, розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника ( постанова Верховного Суду від 15.03.2018 р. у справі № 910/8153/17 ).

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведені Відповідачем обставини, які помилково взяті до уваги господарським судом, не свідчать про неможливість виконання рішення суду у даній справі, а лише відображають поточну підприємницьку діяльність Заявника, що не є обставинами, з якими закон пов`язує можливість розстрочення виконання судового рішення, а обставини, на які посилається Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровіжн"у заяві, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у цей час та можливість настання негативних наслідків у зв`язку з цим. При цьому, фінансове становище Відповідача є результатом його власної підприємницької діяльності, в ході якої Товариство з обмеженою відповідальністю мало планувати свої видатки на погашення заборгованості, оскільки було обізнане про строк настання її погашення.

Разом з цим, Відповідачем не було подано до суду доказів на підтвердження своєї неплатоспроможності, зокрема довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, а також довідки про відсутність майна у власності (тощо). Суд апеляційної інсьанції зазначає, що при вирішенні питання про надання розстрочення необхідно врахувати, що спір у даній справі виник саме з вини Відповідача у зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідних платежів.

Поза належною правовою оцінкою суду першої інстанції залишилась і та обставина, що при наданні розстрочення виконання рішення строком на вісім місяців, Стягувач ( в даному випадку Комунальне підприємство "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради ) не матиме можливості користуватися своїми грошовими коштами без отримання будь-якої компенсації, оскільки невиконання грошового зобов`язання за наявності судового рішення про задоволення вимог Позивача із розстроченням не призводить до наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України за період такого розстрочення та останній понесе збитки від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в економіці країни. При цьому, відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 23.02.2022 р. № 5/16 КП «Дніпровські активи» перераховує до цільового фонду міської ради 90 % частини прибутку, який залишається в розпорядженні підприємства після оподаткування відповідно до чинного законодавства та сплати 15 % чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об`єднань, до загального фонду бюджету Дніпровської міської територіальної громади. Відповідно, розстрочення виконання рішення суду у даній справі має негативний вплив на фінансовий стан та здійснювану господарську діяльність, як самого КП «Дніпровські активи», коли підприємству так само необхідно своєчасно здійснювати нарахування та виплату заробітної плати працівникам, своєчасно сплачувати податкові зобов`язання, збори та інші обов`язкові платежі тощо, так і в цілому, має пролонговане недоотримання коштів до загального фонду бюджету Дніпровської міської територіальної громади.

Як слушно зауважив Скаржник, тяжка економічна ситуація в країні спричинена військовою агресією носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін. Як ТОВ "Дніпровіжн", так і КП «Дніпровські активи» несуть однакову економічну відповідальність за свої дії та однакові ризики, оскільки господарська діяльність здійснюється на власний ризик, за власним комерційним розрахунком щодо наслідків вчинення відповідних дій, суб`єкт господарювання повинен самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб`єкта підприємницької діяльності, з яким він уклав договір.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що, в порушення вимог ст. ст. 331 ГПК України, місцевий господарський суд не дотримався справедливого балансу інтересів сторін у спорі та не вказав належні обставини, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, виняткових обставин, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

З урахуванням наведеного постановлений у справі судовий акт щодо надання Відповідачу розстрочки виконання рішення на вісім міяців не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню.

За таких обставин, Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу Позивача задовольнити - оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, у задоволені заяви ТОВ «Дніпровіжн» про розстрочення виконання рішення Господарського суду від 19.06.2023 р. у справі № 904/574/23 слід відмовити.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

За змістом статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи Апелянта про порушення судом процесуального законодавства України знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, оскільки господарський суд допустив порушення вимог ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Комунального підприємства "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради.

10. Судові витрати

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2023р. у справі № 904/574/23 скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровіжн", про розстрочення виконання рішення Господарського суду від 19.06.2023 у справі № 904/574/23 - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровіжн" на користь Комунального підприємства "Дніпровські активи" Дніпровської міської ради судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 2684,00 грн., про що видати наказ.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.10.2023 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін