РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023Справа № 910/10086/23

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шеіл"

про стягнення 15 240, 00 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулась Військова частина НОМЕР_1 Національної Гвардії України (далі - ВЧ НОМЕР_1 НГУ, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шеіл" (далі - ТОВ "Шеіл", відповідач) про стягнення пені в сумі 15 240, 00 грн. за договором про закупівлю товару № 683/ВЗЗ-2022 від 19.10.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови вказаного договору в частині своєчасної поставки товару, у зв`язку з чим відповідачу були нараховані штрафні санкції. У позові ВЧ НОМЕР_1 НГУ просить стягнути з відповідача пеню у сумі 15 240, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, надав суду відзив, в якому проти заявлених вимог заперечив, зазначив, що заявок позивача на поставку обумовленого сторонами товару до нього не надходило, а тому прострочення зобов`язання не виникло. Також відповідач долучив до відзиву заяву свідка - директора ТОВ «Шеіл» Тищенка М.А, який засвідчив, що обіймаючи посаду директора ТОВ «Шеіл», він не підписував надану позивачем заявку № 78/8/2-2263 від 28.11.2022 та не перебував на території військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, відтак, у задоволенні позову слід відмовити.

Крім того до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи, яке мотивоване тим, що підпис на заявці від 28.11.2022 № 78/8/2-2263 до договору від 19.10.2022 № 683/ВЗЗ-2022, було здійснено від імені відповідача неуповноваженою особою.

Позивач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, подав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що заявка на поставку товару надавалась відповідачу під особистий підпис, тому також просив призначити у справі почеркознавчу експертизу.

Розглянувши клопотання представника позивача та відповідача про призначення у даній справі судової почеркознавчої експертизи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Суд зазначає, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для з`ясування обставин, що мають значення для справи (фактичних даних, що входять до предмету доказування), без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто, у разі, коли висновок експерта не може бути замінений іншими засобами доказування, а наявні у справі докази є взаємно суперечливими. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 916/2430/16, від 24.04.2018 у справі № 910/9394/17, від 12.12.2018 у справі № 910/105772/17.

На підставі наведеної правової позиції та виходячи з наявних у справі доказів, суд вважає, що у даному випадку немає необхідності у проведенні експертного дослідження для правильного вирішення спору.

Також до господарського суду надійшли заперечення відповідача проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та заява про перехід до загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 у задоволенні вказаної заяви ТОВ «Шеіл» було відмовлено з підстав, зазначених у наведеній ухвалі.

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті позову та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 19.10.2022 між В/Ч НОМЕР_1 НГУ (замовник) та ТОВ "Шеіл" (постачальник) був укладений договір поставки № 683/ВЗЗ-2022 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити замовникові якісні товари, зазначені у специфікації, що є невід`ємною частиною договору (додаток № 1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначається в додатку № 1 до цього договору, код товару ДК 021:2015: М`ясопродукти. Ціна договору складає 9 600 000,00 грн., у тому числі податок на додану вартість 20% - 1 600 000 грн. (п. 4.1).

Згідно з п. 5.1 договору розрахунки за товар, що поставляється замовником, проводиться шляхом оплати за фактично поставлену кількість товару з відстрочкою платежу до 30 календарних днів або до 10 календарних днів у випадку поставки продовольчого товару вітчизняного виробництва (згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.2022 № 160 «Щодо забезпечення стабільної роботи виробників продовольства в умовах воєнного стану») з дати прийняття товару на склад замовника та/або склади військових частин Національної гвардії України (товароодержувачів), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб постачальника та замовника на відповідній видатковій накладній.

Платником за цим договором є замовник. Одержувачем товару за цим договором є замовник та/або товароодержувач (п. 5.2 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору дата та місце поставки товару зазначається в письмовій заявці замовника, яка вручається під особистий підпис постачальника (представнику) або у разі неприбуття вищезазначених осіб, надсилається постачальнику рекомендованим листом із повідомленням про вручення або цінним листом з описом вкладення, направленим на адресу постачальника, зазначену в розділі 14 договору. У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару. Постачальник (представник постачальника) завчасно прибуває до замовника для отримання письмової заявки.

Згідно з п. 6.2 договору передача (приймання-здача) товару здійснюється в пункті відвантаження замовника за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, та/або в пунктах відвантаження військових частин Національної гвардії України (товароодержувачі), визначених заявкою замовника.

Відповідно до п. 6.7 договору право власності на товар переходить від постачальника до замовника після прийняття товару на склад замовника (товароодержувача), факт чого засвідчується підписами уповноважених на це осіб постачальника та замовника на відповідній видатковій накладній. Датою прийняття товару замовником вважається дата, вказана уповноваженою особою замовника на видатковій накладній.

Згідно з п. 7.3 договору постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та продовженого Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", від 18.04.2022 № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", від 17.05.2022 № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" та від 12.08.2022 № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань. Строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін у разі продовження строку дії воєнного стану в Україні понад період, визначний Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, але не довше ніж до 31.12.2022.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 669 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

За приписами ч. 2 ст. 267 Господарського кодексу України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору, у специфікації (додаток № 1) до договору сторони погодили найменування товару (ковбаса напівкопчена), її кількість та ціну на суму 9 600 000,00 грн.

Також із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору 29.11.2022 позивач надав директору ТОВ «Шеіл» Тищенку М.А. під особистий підпис заявку від 28.11.2022 № 78/8/2-2263, у якій визначив необхідність доставки товару (ковбаса напівкопчена), а саме:

- в кількості 1000 кг за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 7, у строк до 01.12.2022;

- в кількості 1000 кг за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 7, у строк до 15.12.2022;

- в кількості 4000 кг за адресою: м. Вишгород, вул. імені Генерала Кульчицького, 1, у строк до 14.12.2022;

- в кількості 1500 кг за адресою: м. Запоріжжя, вул. Юності, 28А, до 01.12.2022;

- в кількості 1500 кг за адресою: м. Запоріжжя, вул. Юності, 28А, до 15.12.2022;

- в кількості 1500 кг за адресою: м. Запоріжжя, вул. Військбуд, буд. 123, до 01.12.2022;

- в кількості 1500 кг за адресою: м. Запоріжжя, вул. Військбуд, буд. 123, до 15.12.2022;

- в кількості 3000 кг за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, буд. 146, до 05.12.2022;

- в кількості 3000 кг за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, буд. 146, до 16.12.2022;

- в кількості 1000 кг за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, буд. 72, до 05.12.2022;

- в кількості 1000 кг за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, буд. 72, до 16.12.2022;

- в кількості 2000 кг за адресою: м. Золочів, вул. Січових Стрільців, 2, до 02.12.2022;

- в кількості 1000 кг за адресою: м. Золочів, вул. Січових Стрільців, 2, до 16.12.2022;

- в кількості 2000 кг за адресою: м. Харків, вул. Семінарська, буд. 22, до 02.12.2022;

- в кількості 2000 кг за адресою: м. Харків, вул. Семінарська, буд. 22, до 16.12.2022;

- в кількості 2000 кг за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, до 02.12.2022;

- в кількості 2000 кг за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1, до 16.12.2022;

- в кількості 2000 кг за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська, буд. 55, до 05.12.2022;

- в кількості 2000 кг за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська, буд. 55, до 15.12.2022;

- в кількості 2000 кг за адресою: м. Слов`янськ, вул. Добровольського, буд. 2, до 02.12.2022;

- в кількості 2000 кг за адресою: м. Слов`янськ, вул. Добровольського, буд. 2, до 14.12.2022;

- в кількості 1000 кг за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексієнко, 46, до 05.12.2022;

- в кількості 1000 кг за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексієнко, 46, до 16.12.2022.

Проте, відповідач поставку обумовленого товару позивачу здійснив частково та з порушенням строку, а саме:

- 08.12.2022 відповідачем поставлено товар у кількості 2 000 кг. на загальну суму 480 000 грн. за адресою: м. Золочів, вул. Січових Стрільців, 2, що підтверджує підписана сторонами видаткова накладна № 251 від 08.12.2022;

- 15.12.2022 відповідачем поставлено товар у кількості 1 000 кг на загальну суму 240 000 грн. за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 7, що підтверджує підписана сторонами видаткова накладна № 248 від 15.12.2022;

- 19.12.2022 відповідачем поставлено товар у кількості 2 000 кг на загальну суму 480 000 грн. за адресою: м. Слов`янськ, вул. Добровольського, буд. 2, що підтверджує підписана сторонами видаткова накладна № 260 від 19.12.2022;

- 21.12.2022 відповідачем поставлено товар у кількості 1 500 кг на загальну суму 360 000 грн. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 113, що підтверджує підписана сторонами видаткова накладна № 250 від 21.12.2022;

- 21.12.2022 відповідачем поставлено товар у кількості 2 000 кг на загальну суму 480 000 грн. за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 7, що підтверджує підписана сторонами видаткова накладна № 261 від 21.12.2022;

- 20.12.2022 відповідачем поставлено товар у кількості 1 500 кг на загальну суму 360 000 грн. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Юності, 28А, що підтверджує підписана сторонами видаткова накладна № 249 від 20.12.2022;

- 23.12.2022 відповідачем поставлено товар у кількості 2 000 кг на загальну суму 480 000 грн., за адресою: м. Павлоград, вул. Заводська, буд. 55, що підтверджує підписана сторонами видаткова накладна № 264 від 23.12.2022.

Таким чином з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач виконав умови договору неналежним чином.

Разом з тим судом встановлено, що вказані поставки здійснювались ТОВ «Шеіл» саме за заявкою позивача від 28.11.2022 № 78/8/2-2263, оскільки постачання товару відбувалось за адресами та в кількості, що були передбачені саме цією заявкою.

Відповідач даних обставин не спростував, хоча надав заяву свідка ОСОБА_1 , в якій той засвідчив, що обіймаючи посаду директора ТОВ «Шеіл», заявку від 28.11.2022 № 78/8/2-2263 про поставку товару позивачу він не підписував та не отримував, оскільки жодного разу не перебував на території військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

З приводу цього доказу суд зазначає, що свідок не повинен мати матеріально-правової або процесуально-правової зацікавленості в результаті справи, не повинен бути пов`язаний матеріально-правовими відносинами з особами, які беруть участь у справі. З цієї причини суд зобов`язаний з`ясувати, які відносини існують між свідком і сторонами, що в обов`язковому порядку враховується при оцінці показань свідків.

На підставі наведеного суд відхиляє надану відповідачем заяву свідка в якості належного доказу, оскільки таким свідком у справі виступає сам директор ТОВ «Шеіл», який є зацікавленою особою у вирішенні даного спору.

Доводи відповідача про отримання заявки № 78/8/2-2263 від 28.11.2022 неуповноваженою особою суд відхиляє, адже на вказаній заявці наявний підпис ОСОБА_1 , який є директором ТОВ «Шеіл», відтак, вказане свідчить про фактичне її отримання уповноваженою особою, а подальші дії відповідача з часткової поставки товару вказують на обізнаність останнього про таку заявку.

При цьому суд звертає увагу на те, що ні договором, ні специфікацією сторони не конкретизували деталі поставок - адресу, кількість, строки, за якими повинен був бути доставлений товар. Дана інформація була відображена тільки в заявці № 78/8/2-2263 від 28.11.2022, з чого суд робить висновок про отримання вказаної заявки відповідачем.

Отже судом встановлено, що відповідачем допущено порушення строку поставки товару за заявкою від 28.11.2022 № 78/8/2-2263, а саме:

- за видатковою накладною від 08.12.2022 № 251 (з 03.12.2022 по 07.12.2022 (5 днів);

- за видатковою накладною від 15.12.2022 № 248 (з 02.12.2022 по 14.12.2022 (13 днів);

- за видатковою накладною від 18.12.2022 № 260 (з 15.12.2022 по 18.12.2022 (4 дні);

- за видатковою накладною від 21.12.2022 № 250 (з 16.12.2022 по 20.12.2022 (5 днів);

- за видатковою накладною від 20.12.2022 № 249 (з 16.12.2022 по 19.12.2022 (4 дні);

- за видатковою накладною від 21.12.2022 № 261 (з 16.12.2022 по 20.12.2022 (5 днів);

- за видатковою накладною від 23.12.2022 № 64 (з 16.12.2022 по 22.12.2022 (7 днів);

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 статті 231 ГК України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Суд приймає до уваги, що у спірних відносинах виконання зобов`язання фінансується за рахунок державного бюджету України та між сторонами виникли негрошові зобов`язання (поставка товару), як це передбачено у ч. 2 ст. 231 ГК України.

Також у п. 8.3 договору сторони погодили, що за порушення строку поставки товару, визначеного у заявці, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.

За таких обставин, враховуючи підтверджений факт прострочення зобов`язання (поставки товару) з боку відповідача, суд вважає, що вимоги про нарахування пені заявлені позивачем правомірно.

За прострочення зобов`язання позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 0,1 % вартості непоставленого в строк товару, що склала 15 240,00 грн.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення штрафних санкцій, суд дійшов висновку, що він здійснений правильно та з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 15 240,00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Крім того принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, "без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Також згідно зі статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands від 27 жовтня 1993 року (n. 33), та Ankerl v. Switzerland від 23.10.96 року (пункт 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе становище, ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

З урахуванням наведеного, зважаючи на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Шеіл» в установленому законом порядку не спростовано належними, допустимими та вірогідними доказами доводів позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги В/Ч НОМЕР_1 Національної Гвардії України підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеіл» про стягнення 15 240,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шеіл» (02002, м. Київ, вул. Сверстюка Євгена, буд. 11-А, ідентифікаційний код 44088660) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) пеню в сумі 15 240 (п`ятнадцять тисяч двісті сорок) грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складене 16 жовтня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.