АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

11 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/3704/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

За участю представників учасників справи:

від АТ "Міжнародний Резервний Банк" - Лаврін О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Міжнародний Резервний Банк

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 (повний текст складено та підписано 19.07.2023, суддя Грабован Л.І.)

у справі №916/3704/20

за заявою боржника Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб Чорноморець

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.01.2021 по даній справі відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб Чорноморець (далі АТ ФК Чорноморець); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника АТ ФК Чорноморець строком на 170 календарних днів до 29.06.2021р.; призначено розпорядником майна боржника АТ ФК Чорноморець арбітражного керуючого Чульського О.С.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 визнано частково грошові вимоги Акціонерного товариства Міжнародний Резервний Банк до Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб Чорноморець в сумі 901 863 170, 45 грн. із задоволенням у четверту чергу та в сумі 19 947 773, 82 грн. із задоволенням у шосту чергу, відхилено грошові вимоги Акціонерного товариства Міжнародний Резервний Банк до Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб Чорноморець в сумі 622 015 587, 77 грн.

Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось Акціонерне товариство Міжнародний Резервний Банк (далі АТ Міжнародний Резервний Банк) з апеляційною скаргою в якій просить:

- змінити Ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 у справі 916/3704/20 про розгляд вимог кредитора в частині відмови АТ «МР БАНК» в визнанні частини кредиторських вимог на суму 39 337 713,09 грн;

- додатково до визнаних Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 у справі 916/3704/20 грошових вимог АТ «МР БАНК», визнати грошові (кредиторські) вимоги Акціонерного товариства «Міжнародний Резервний Банк» до Приватного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Чорноморець» в сумі 39 337 713,09 грн. із задоволенням у четверту чергу;

- в частині визнаних грошових вимог АТ «МР БАНК» в сумі 901 863 170, 45 грн. із задоволенням у четверту чергу та в сумі 19 947 773, 82 грн. із задоволенням у шосту чергу, Ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 у справі 916/3704/20 про розгляд вимог кредитора залишити без змін;

- визначити загальні визнані грошові вимоги Акціонерного товариства «Міжнародний Резервний Банк» до Приватного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Чорноморець» в сумі 941 200 883, 54 грн. із задоволенням у четверту чергу та в сумі 19 947 773, 82 грн. із задоволенням у шосту чергу, із внесенням відповідних відомостей до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.08.2023 відкрито апеляційне провадження по справі №916/3704/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Міжнародний Резервний Банк на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 та призначено розгляд справи на 11.10.2023.

10.10.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від ТОВ «Бізнес Ренталс» про відкладення розгляду справи на іншу дату в обґрунтування якого товариство зазначає, що у зв`язку з хворобою його представник адвокат Кобелєв О.О. не може бути присутнім у судовому засіданні, яке призначено на 11.10.2023.

Розглянувши таке клопотання під час судового засідання від 11.10.2023 колегія суддів вирішила, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

За приписами ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 202 ГПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини").

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Однак, у даному випадку, ТОВ «Бізнес Ренталс» не надано жодних доказів на підтвердження неможливості забезпечення явки свого представника у судове засідання.

Колегія суддів також наголошує на тому, що учасники справи не обмежені у кількості представників, а тому ТОВ «Бізнес Ренталс» не було позбавлено можливості забезпечити участь у судовому засідання іншого представника.

До того ж, від ТОВ «Бізнес Ренталс» відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заперечень тощо на адресу суду не надходило, також у власній заяві про відкладення розгляду справи товариство не вказує, чому участь його представника у судовому засіданні є обов`язковою, з огляду на те, що судом явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання ТОВ «Бізнес Ренталс» про відкладення розгляду справи.

Під час судового засідання від 11.10.2023 представник апелянта підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Інші представники учасників справи у судове засідання не з`явились, про причини нез`явлення у судове засідання суд не повідомили, хоча були належним чином сповіщені про час, дату та місце розгляду справи.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у справі №916/3704/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Міжнародний Резервний Банк на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ухвалою підготовчого засідання суду від 11.01.2021 по справі №916/3704/20 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб Чорноморець; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника АТ ФК Чорноморець строком на 170 календарних днів до 29.06.2021р.; призначено розпорядником майна боржника АТ ФК Чорноморець арбітражного керуючого Чульського О.С.

З метою виявлення кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника 12.01.2021 здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство АТ ФК Чорноморець на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за №65715.

09.02.2021 Акціонерне товариство Сбербанк (наразі - АТ "Міжнародний Резервний Банк") звернулося до Господарського суду Одеської області з заявою про визнання вимог до АТ ФК Чорноморець та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 визнано частково грошові вимоги АТ Міжнародний Резервний Банк до Приватного акціонерного товариства Футбольний клуб Чорноморець.

Також, 12.07.2023 Господарським судом Одеської області прийнято ухвалу попереднього засідання, якою визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення розпорядником майна боржника до реєстру вимог кредиторі, зокрема й вимог АТ Міжнародний Резервний Банк.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з положеннями статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках.

Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Системне тлумачення статті 255 ГПК України свідчить про процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду. Такі обмеження встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Приписами п. 17 ч. 1 ст. 255 ГПК України встановлено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З дня введення КУзПБ в дію 21.10.2019 визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У свою чергу, згідно з частиною 1 статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Отже, реалізація права на апеляційне оскарження судових рішень у справі про банкрутство відбувається за правилами і в порядку, передбаченими главою 1 "Апеляційне провадження" розділу IV "Перегляд судових рішень" ГПК України, з урахуванням особливостей оскарження судових рішень у справі про банкрутство, визначених КУзПБ.

Частиною 1 статті 9 КУзПБ визначено, що ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство (неплатоспроможність) за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 9 КУзПБ також встановлено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури/процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 45 КУзПБ встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 КУзПБ господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.

Попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше 70 календарних днів, а в разі великої кількості кредиторів - не пізніше трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Кодексу (ч. 1 ст. 47 КУзПБ).

Частиною 2 ст. 47 КУзПБ встановлено, що КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

В той же час, Законом України від 20.03.2023 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (набрав чинності з 15.04.2023) частину другу статті 47 після абзацу першого доповнено новим абзацом, яким визначено, що за результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Таким чином, законодавцем конкретизовано неможливість оскарження ухвали, прийнятої судом за результатами розгляду вимог кредитора, окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Статтею 47 КУзПБ визначено, що за результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Ухвала господарського суду, постановлена за результатами попереднього засідання, може бути оскаржена стороною у справі про банкрутство лише в частині конкретних вимог кредиторів (ч. 3 ст. 47 КУзПБ).

У даному випадку, АТ "Міжнародний Резервний Банк" оскаржено ухвалу Господарського суду Одеської області прийняту судом за результатами розгляду вимог окремого кредитора.

Зі скаргою на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 прийняту за результатами проведення попереднього засідання, АТ "Міжнародний Резервний Банк" до суду апеляційної інстанції не звертався.

Колегією суддів залишаються поза увагою усні пояснення надані представником АТ "Міжнародний Резервний Банк" під час судового засідання суду апеляційної інстанції, в яких останній просив вважати подану товариством апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 прийняту за результатами розгляду вимог Банку, в тому числі й скаргою на ухвалу суду першої інстанції прийняту за результатами проведення попереднього засідання з огляду на таке.

Так, за змістом поданої АТ "Міжнародний Резервний Банк" апеляційної скарги вбачається, що товариством оскаржується лише ухвала суду першої інстанції про розгляд та часткове задоволення вимог окремого кредитора, а саме АТ "Міжнародний Резервний Банк".

При цьому, вимог про скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 12.07.2023, яка прийнята за результатами проведення попереднього засідання ані прохальна частина, ані мотиви поданої банком апеляційної скарги не містять.

Суд апеляційної інстанції також відзначає, що за приписами ст. 266 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Втім, як свідчать наявні матеріали справи, АТ "Міжнародний Резервний Банк" не зверталось до суду апеляційної інстанції із відповідними доповненнями до апеляційної скарги з приводу оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 12.07.2023, яка прийнята за результатами проведення попереднього засідання.

Отже, АТ "Міжнародний Резервний Банк" звернулось до суду апеляційної інстанції зі скаргою на ухвалу, можливість оскарження якої не передбачена Кодексом, оскільки ухвала за результатами розгляду кредиторських вимог конкретного кредитора, не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання та можливість оскарження якої в частині конкретних вимог кредиторів передбачена ч. 3 ст. 47 КУзПБ.

Відповідно пункту 4 частини першої статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Частиною першою статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]".

Статтею 264 ГПК України визначені підстави для закриття апеляційного провадження. Втім, хоча стаття 264 ГГПК України не містить такої підстави для закриття провадження, як помилково відкрите, в даному випадку, процесуально вірними були дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки апеляційне провадження у даній справі було відкрите з перегляду ухвали суду першої інстанції, яка не підлягає оскарженню, і в разі апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Аналогічний за змістом правовий висновок про закриття апеляційного провадження у випадку його відкриття за переглядом судового рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню, викладений у постановах Верховного Суду від 08.01.2019 у справі №922/1906/18, від 13.08.2019 у справі № 5002-17/2743-2009, 20.08.2019 у справі № 910/1702/15-г, від 29.04.2020 у справі №917/1185/18, від 26.02.2021 у справі №29/5005/6381/2011.

З урахуванням того, що апеляційним господарським судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ Міжнародний Резервний Банк на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.07.2023 у цій справі, яка не підлягає оскарженню в порядку апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що таке провадження підлягає закриттю, як помилково відкрите.

Керуючись ст.ст. 264, 266 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Закрити апеляційне провадження у справі №916/3704/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Міжнародний Резервний Банк на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.07.2023.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.10.2023.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Поліщук Л.В.

Суддя Таран С.В.