ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2023 р. Справа №926/1415/23

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Бонк Т.Б.

Матущак О.І.

секретар судового засідання Михайлишин С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради (вх. № ЗАГС 01-05/1852/23 від 12.06.2023)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 30.05.2023 (суддя Ковальчук Т.І.) про призначення судової будівельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі

у справі № 926/5347/22

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1 ), м. Чернівці

до відповідача Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, м. Чернівці,

про зобов`язання зарахувати в рахунок орендної плати вартість невід`ємних поліпшень орендованого майна,

за участі учасників справи:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: Іванович Л.Є.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про зобов`язання зарахувати в рахунок орендної плати вартість невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого майна у сумі згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, з урахуванням попередньо зарахованих сум. Разом з позовною заявою ФОП ОСОБА_1 подала клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 30.05.2023 року клопотання ФОП ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної експертизи задоволено. Призначено у справі № 926/1415/23 комплексну судову будівельно-технічну та будівельно-оціночну експертизу та провадження у справі зупинено на час проведення комплексної судової будівельно-технічної, економічної експертизи.

При постановленні ухвали про призначення вищевказаної експертизи суд першої інстанції виходив з того, що в даній справі предметом доказування є обставини щодо здійснення позивачкою невід`ємних поліпшень об`єкта оренди нерухомого майна, за згодою орендодавця та вартість цих поліпшень, яка підлягає зарахуванню в рахунок орендної плати за договором оренди. При цьому, підлягає встановленню факт збільшення вартості орендованого майна в результаті зроблених поліпшень, що випливає з положень Порядку оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди під час приватизації, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 27.02.2004 № 377.

Отже, місцевий суд дійшов висновку, що для з`ясування зазначених питань, які входять у предмет доказування, необхідні спеціальні знання у сфері будівництва та оцінки нерухомого майна, якими (спеціальними знаннями) не володіє суд.

За таких обставин, у справі є потреба в проведенні судової експертизи, однак така експертиза, за висновком суду першої інстанції, має бути комплексною: будівельно-технічною та будівельно-оціночною експертизою та на вирішення вказаної експертизи має бути поставлено наступні питання:

1. Які невід`ємні поліпшення в частині адмінбудівлі літ.А, розташованої по АДРЕСА_1 , що була надана в оренду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на підставі договору № 34/05 найму (оренди) 55/1000 (п`ятдесят п`ять тисячних) ідеальних часток будівель та споруд від 22.12.2005 року, виконані Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у період з 22.12.2005 року по 27.03.2008 року за рахунок її коштів та за згодою орендодавця КП Міжнародний аеропорт Чернівці (висновок постійної комісії з питань приватизації та управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 06.10.2005 Про клопотання КП Міжнародний аеропорт Чернівці щодо надання згоди приватному підприємцю ОСОБА_3 на проведення капітального ремонту орендованих приміщень ресторану) і орендодавця виконавчого комітету Чернівецької міської ради (рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 09.10.2007 № 783/19 Про надання дозволу суб`єктам підприємницької діяльності на реконструкцію з переобладнанням, внесення змін в окремі рішення виконавчого комітету міської ради)?

Яка вартість таких невід`ємних поліпшень в цінах на дату проведення даної комплексної судової будівельно-технічної та будівельно-оціночної експертизи та на дату складення Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27.03.2008 ресторан по вулиці Чкалова, 30 у м. Чернівці і чи підтверджується вона документально?

2) Чи збільшилася в результаті виконаних Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за згодою орендодавця невід`ємних поліпшень вартість частини адмінбудівлі літ.А, розташованої по АДРЕСА_1 , що була надана в оренду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на підставі договору № 34/05 найму (оренди) 55/1000 (п`ятдесят п`ять тисячних) ідеальних часток будівель та споруд від 22.12.2005 року?

Якщо так, то на яку суму в цінах станом на дату проведення даної комплексної судової будівельно-технічної та будівельно-оціночної експертизи та на дату складення Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27.03.2008 ресторан по АДРЕСА_1 ?

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Виконавчий комітет Чернівецької міської ради звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції була винесена із порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, та така, що підлягає скасуванню з огляду на те, що відповіді на поставлені в експертизі питання містяться в матеріалах справи, а саме: в акті державної приймальної комісії про прийняте в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27.03.2008 року, де зазначено про проведення реконструкції та визначено суму вказаної реконструкції. Окрім того, на думку апелянта, суд безпідставно ставить перед експертом питання про визначення вартості об`єкта на дату проведення експертизи, незважаючи на те, що представник позивачки пояснив, що інших робіт окрім тих, які здійснені під час реконструкції за період з 2005 по 2008 роки не проводилось. Окрім того, апелянт зазначає, що питання, які стосуються визначення збільшення суми об`єкта оренди в результаті проведеної реконструкції в цінах на дату проведення експертизи є безпідставними, оскільки об`єкт оренди не підлягає передачі його у власність орендаря.

Враховуючи наведене, апелянт просив ухвалу місцевого суду скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної експертизи, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні 03.10.2023 представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, зазначені також у відзиві на апеляційну скаргу ( вх. № 01-04/5061/23 від 28.11.2023). Зокрема, зазначив, що суд правомірно та обгрунтовано поставив перед експертом питання про вартість виконаних будівельних робіт як на момент їх виконання так і на дату проведення експертизи, оскільки це відповідає судовій практиці вирішення аналогічних спорів. Так, у даній справі частина вартості виконаних робіт була зарахована відповідачем в рахунок орендної плати, тому ця частина вартості повинна оцінюватись станом на момент виконання робіт та їх зарахування до орендної плати. Інша, ж більша частина виконаних робіт не була зарахована до орендної плати, у зв`язку із цим судом буде вирішуватись питання про зарахування вартості таких робіт, відповідно до заявлених позовних вимог станом на момент вирішення спору в даній справі, тобто, по сьогоднішній вартості.

Враховуючи наведене, представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано нормами статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі, в тому числі, у випадку призначення судом експертизи (п.3 ст.228).

Відповідно до приписів ч.1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 910/18570/17, від 14.12.2021 у справі № 910/9564/20, від 24.11.2021 у справі № 914/1396/20, від 17.12.2020 у справі № 910/7426/17.

Призначення судової експертизи віднесено до компетенції суду за наявності умов, передбачених частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України, і таке призначення не може розцінюватися як порушення норм процесуального права. Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 910/9564/20.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" від 01.06.2006, яке відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.

Отже, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, для такого з`ясування необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Зі змісту ст.41 ГПК України випливає, що саме суд визначає при розгляді справи наявність таких питань та, відповідно, вирішує питання необхідності призначення певного виду судової експертизи у справі. Також, слід зазначити, що згідно положень чинного законодавства та вказаної статті, зокрема, суд має право, на його розсуд, призначити експертизу у разі такої необхідності, проте, не обов`язок.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як зазначалося вище, предметом позову у даній справі є вимога про зарахування в рахунок орендної плати за договором найму (оренди) 55/1000 ідеальних часток будівель та споруд № 34/05 від 22.12.2005 року вартість виконаних позивачем невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого майна у сумі згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, з урахуванням попередньо зарахованих сум.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2005 року між Комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт «Чернівці» та суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 було укладено договір найму (оренди) 55/1000 часток будівель та споруд № 34/05 на нежиле приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 694, 80 кв. м. з метою використання під розміщення розважально-ресторанного комплексу терміном на 10 років. Договір посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Блауш Н.З.

На переконання позивача, згідно з укладеним з відповідачем, як орендодавцем, договором найму (оренди) 55/1000 (п`ятдесят п`ять тисячних) ідеальних часток будівель та споруд № 34/05 від 22.12.2005 ФОП Козьма з дозволу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради здійснила поліпшення орендованого нерухомого майна на умовах зарахування вартості невід`ємних поліпшень в рахунок орендної плати, однак, відповідач зарахував лише частину витрат на суму 677706,93 грн, а решту в розмірі 11461725,07 грн зарахувати відмовився. Так, на думку позивача, вартість здійснених нею невід`ємних поліпшень орендованого майна є більшою, аніж їй зараховано в рахунок орендної плати, і така вартість має бути визначена експертним шляхом.

Так, в матеріалах справи міститься: додаткова угода від 01.06.2007, якою внесено зміни в п. 4.15 договору оренди від 22.12.2005 року щодо погодження наймачу (орендарю) нарахування та сплату орендних платежів починаючи з 22 (двадцять другого) грудня 2015 (дві тисячі п?ятнадцятого) року», рішення виконавчого комітету міської ради від 16.12.2008 року №948/23, яким зараховано ПП ОСОБА_1 в рахунок орендної плати витрати, понесені на проведення капітального ремонту та реконструкції (невід?ємних поліпшень) орендованих приміщень на вул. В. Чкалова, 30 в розмірі 215 684, 07грн та продовжено термін дії договору № 34/05 від 22.12.2005 року приміщень на вул. Чкалова, 30 до 22.07.2019 року з урахуванням повного відшкодування витрат; додатковий договір про внесення змін та доповнень до договору найму (оренди) від 01.07.2009 року, яким у зв?язку із реконструкцією змінено загальну площу орендованого приміщення на 136/1000 ідеальних часток на 1012 кв. м. та продовжено дію договору до 22.07.2019 року; Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27.03.2008 року за адресою м. Чернівці вул. В.Чкалова,30, з якого вбачається що інвестиційна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 830 000,00 грн та вартість основних фондів, які прийняті в експлуатацію 830 000,00 грн. Тобто, даним актом підтверджується прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27.03.2008 року та зазначено про проведення реконструкції на визначену суму вказаної реконструкції; рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 22.04.2008 року № 320/8, яким затверджено акт державних приймальних комісій, зокрема від 27.03.2008 року про прийняття в експлуатацію ресторану на вул. В. Чкалова, 30.

Таким чином, суд вважає, що докази, наявні в матеріалах справи є достатніми для з`ясування судом питання щодо розміру та вартості здійснених ФОП ОСОБА_1 невід`ємних поліпшень орендованого нею майна за період з 2005 по 2008 рік.

Колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що призначення судової будівельно-технічної експертизи є безпідставним та необґрунтованим, оскільки у матеріалах справи вже наявні документи, які дають відповіді на поставлені питання щодо вартості та розміру невід`ємних поліпшень орендованого майна.

Колегія суддів також зазначає, що винесені на вирішення експертизи питання щодо встановлення вартості невід`ємних поліпшень на дату проведення експертизи не має відношення до розгляду даної справи, оскільки сторонами підтверджено та наявними в матеріалах справи доказами встановлено, що роботи проводились з 2005 по 2008 рік, матеріали справи не містять документів, які б підтверджували виконання будь яких робіт по здійсненню невід`ємних поліпшень після укладення додаткового договору оренди від 01.07.2009 року, та відсутні матеріали, які б підтверджували погодження з орендодавцем здійснення робіт після 22.04.2008 року (прийняття рішення виконавчим комітетом Чернівецької міської ради про зарахування 677 706,93 грн), а вартість невід`ємних поліпшень вже зарахована в рахунок орендної плати за додатковим договором від 01.07.2009 року.

Відповідач також стверджує, що інші питання не мають жодного значення, оскільки для правильного вирішення спору непотрібно спеціальних знань, а справа може бути вирішена по наявних матеріалах справи.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що в прохальній частині позовної заяви позивачем зазначено про зобов`язання відповідача зарахувати в рахунок орендної плати за договором найму 55/1000 ідеальних часток будівель та споруд № 34/05 від 22.12.2005 року, вартість виконаних позивачкою невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого майна у сумі згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи,з урахуванням попередньо зарахованих сум. Проте, такого висновку позивачем суду не надано, натомість останній, звертаючись з позовом, поклав на суд обов`язок (закладаючи в прохальній частині позову неіснуючий висновок експерта) щодо збирання доказів, тобто, зобов`язав суд призначити таку експертизу.

Згідно п.1 ст. 162 ГПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п. 3 ст. 164 ГПК України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Відповідно до п. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (п.4 ст. 74 ГПК України).

Безпідставне ж призначення судової експертизи, за відсутності належного обґрунтування, а як наслідок зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання ФОП « ОСОБА_1 про призначення експертизи у справі №926/1415/23.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК України). Таким чином, суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Водночас, частини 1,3,4 ст. 13 ГПК України регламентують, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Частиною 6 ст. 275 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради слід задовольнити, ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 30.05.2023 року про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі №926/1415/23 скасувати, направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Чернівецької області.

При цьому, розподіл судового збору, пов`язаного з поданням апеляційної скарги Виконавчого комітету Чернівецької міської ради повинен здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи по суті згідно з загальними правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 280, 281-284 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Чернівецької міської ради на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 30.05.2023 про призначення у справі судової експертизи задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 30.05.2023 у справі № 926/1415/23 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

3. Судові витрати за розгляду апеляційних скарг покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 16.10.2023

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

Суддів Т.Б. Бонк

О.І. Матущак