ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

16 жовтня 2023 року Справа № 915/1243/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-САН" (, адреса: 56541, Миколаївська область, Вознесенський район, сільрада Бузька, Комплекс будівель та споруд №1, буд. 7, електронна адреса: )

до відповідача: Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (, адреса місцезнаходження: 54017, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, електронна адреса: )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вул. Сім`ї Бродських, 19, м. Київ, 03057, )

про зобов`язання погодити проєктно-кошторисну документацію на лінійну частину приєднання,

встановив:

До Господарського суду Миколаївської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ-САН" з позовом до Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" про зобов`язання погодити робочий проєкт 5445.01.06.2022 "Будівництво КЛ-35 кВ від І с.ш. РУ-35 кВ ПС "Доманівка" до КРПЗ 35 кВ "СЕС" для зовнішнього підключення комплексу будівель і споруд фотоелектричної станції (к/н :08:000:0084) та "Реконструкція ПС 150/35/10 кВ "Доманівка" за межами с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2023 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1243/23 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 14.08.2023 позовну заяву залишено без руху з підстав недотримання позивачем п. 7, 8 ч. 1 ст. 162, п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України.

Ухвалою суду від 28.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 20 вересня 2023 року о 10:40 год.

13.09.2023 відповідачем подано до господарського суду відзив на позовну заяву.

Відповідач просить суд у задоволені позову відмовити.

18.09.2023 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив.

Позивач вважає заперечення відповідача надуманими та безпідставними, просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

19.09.2023 на адресу суду надійшла заява відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Ухвалою від 20.09.2023 суд постановив: заяву Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" за вих. №01.01/01-22-4733 від 18.09.2023 задовольнити; залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; встановити позивачу 5-денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду доказів надіслання третій особі копії позовної заяви з доданими до неї документами; запропонувати третій особі подати до суду пояснення щодо позовних вимог, які мають відповідати вимогам ч. ч. 3-7 ст. 165 та ст. 168 ГПК України, в 5-денний строк з дня отримання позовної заяви; продовжити строк підготовчого провадження у справі на 30 днів та відкласти підготовче засідання у справі на 25 жовтня 2023 року о 10:45 год.

25.09.2023 позивачем подано до господарського суду письмові пояснення щодо ухвали суду від 20.09.2023.

Згідно зазначених письмових пояснення позивач вважає, що дії суду при розгляді даної справи порушують права позивача, передбачені ст. 42 ГПК України, а саме: брати участь у судових засіданнях, подавати заперечення проти заяв інших осіб.

Головуючим у справі суддею заявлено про самовідвід у справі №915/1243/23.

При його розгляді суд виходить з такого.

Господарським процесуальним законодавством визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім?ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім?ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об?єктивності судді (ч. 1 ст. 35 ГПК України).

З підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов?язані заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу (ч.ч. 1, 3 ст. 38 ГПК України).

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 39 ГПК України).

Статтею 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях визначено наступний підхід до оцінки безсторонності суду, що розглядає справу.

Зокрема в п. 66 рішення у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява №4785/02) від 10 грудня 2009 року, судом відзначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с.12, п.27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п.1 ст.6, має визначатись відповідно до суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення, оскільки ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Судом зазначається, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, № 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Наявність зазначених вище обставин, зокрема, пов`язаних з висловленням позивачем в цій справі тверджень, навіть за відсутності тих чи інших об`єктивних чинників, може бути підставою для виникнення у сторін та інших учасників справи почуття упередженості судді в цій справі, створити перешкоди для вирішення справи у відповідності до засад господарського судочинства, в тому числі у зв`язку з вірогідними зловживаннями сторонами процесуальними правами, та зашкодити законності прийнятих рішень, за рахунок наявності додаткових підстав для їх оскарження, пов`язаних із згадуваними обставинами.

Беручи до уваги обов?язок, передбачений ч. 1 ст. 38 ГПК України, положення ст.ст. 35, 36 ГПК України та враховуючи обставини, які викладено позивачем у письмових поясненнях на ухвалу суду від 20.09.2023, з метою запобігання будь-яким сумнівам у безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду, а також для забезпечення достатніх гарантій сторін на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, заяву судді Ржепецького В.О. про самовідвід у справі № 915/1243/23 слід визнати обґрунтованою та задовольнити.

Керуючись ст.ст. 35-36, 38-39, 234 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати заяву судді Ржепецького В.О. про самовідвід у справі № 915/1243/23 обґрунтованою.

2. Задовольнити заяву судді Ржепецького В.О. про самовідвід у справі № 915/1243/23.

3. Справу №915/1243/23 передати для визначення головуючого судді в порядку ст. 32 ГПК України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О.Ржепецький