УХВАЛА

18 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 915/441/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення господарського суду Миколаївської області від 09.06.2023

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2023

у справі № 915/441/23

за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"

до товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон"

про стягнення коштів у сумі 79 601,16 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця") звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом, у якому просило стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" (далі - ТОВ СГП "Нібулон") заборгованість по оплаті збору за зберігання вантажу у вагонах на коліях загального користування у розмірі 79 601,16 грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 09.06.2023, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 у справі № 915/441/23 у позовних вимогах АТ "Українська залізниця" до ТОВ СГП "Нібулон" про стягнення коштів в сумі 79 601,16 грн відмовлено у повному обсязі.

АТ "Українська залізниця" 05.10.2023 (згідно з відміткою на поштовому конверті) звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду Миколаївської області від 09.06.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 у справі № 915/441/23 скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ "Українська залізниця" повністю.

ТОВ СГП "Нібулон" звернулось до Суду із запереченням проти відкриття касаційного провадження, просить відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 915/441/23, зазначаючи, що справа є малозначною, а скаржником не наведено жодних правових підстав для відкриття касаційного провадження.

Дослідивши матеріали касаційної скарги АТ "Українська залізниця" та заперечення ТОВ СГП "Нібулон" зі справи № 915/441/23, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Відповідно до частини сьомої статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлено у розмірі 2 684,00 грн.

Позов подано у 2023 році. Предметом позову у справі № 911/441/23 є стягнення у сумі 79 601,16 грн, а отже, ціна позову у цій справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (248 100,00 грн), тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Отже, норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у малозначних справах. При цьому тягар доказування наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається на скаржника.

Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник зазначає, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з огляду на відсутність єдиного правового висновку Великої Палати Верховного Суду та велику кількість справ щодо вирішення спорів у подібних правовідносин; вважає, що висновки викладені у оскаржуваних судових рішеннях не відповідають обставинам справи, рішення ухвалені без дослідження доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права; справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для скаржника; на даний час у місцевому господарському суді знаходиться близько дев`ятнадцяти аналогічних спорів.

У поданій касаційній скарзі скаржник не зазначає належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України. Саме посилання скаржника на виняткове значення для скаржника щодо наявності у місцевому господарському суді інших спорів не може бути визнано судом автоматичною підставою відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Також Європейський суд з прав людини в ухвалі від 09.10.2018 у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18) зазначив, що застосування критерію малозначності справи було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Українська залізниця" на рішення господарського суду Миколаївської області від 09.06.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 у справі № 915/441/23, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 234, 287, 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду Миколаївської області від 09.06.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 у справі № 915/441/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова