ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року Справа № 925/608/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача Стратілатов К.Г. - адвокат,

Любченко О.М. особисто,

від першого відповідача Волкович Ю.О. - представник за довіреністю,

від другого відповідача Черненко А.Г. - особисто,

від третьої особи Іоненко В.П. - адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом фізичної особи ОСОБА_1 , м. Черкаси

до 1. Департаменту управління справами та юридичного забезпечення

Черкаської міської ради, м. Черкаси

2. ОСОБА_2 , м. Черкаси

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні другого відповідача:

товариства з обмеженою відповідальністю Градобудкомплект,

м. Черкаси

про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернувся з позовом ОСОБА_1 до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю Градобудкомплект та ОСОБА_2 про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд ().

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, а саме: позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати суду письмову заяву (уточнення до позову) в якій зазначити зміст позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю Градобудкомплект.

У визначені судом строки від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків, а також уточнююча позовна заява.

У своїй заяві позивач вказав про те, що дійсно первісна позовна заява не містить вимог до товариства з обмеженою відповідальністю Градобудкомплект, у зв`язку з чим вказане товариство було вилучено позивачем з числа відповідачів.

Отже, позов подано до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради та ОСОБА_2 , про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю Градобудкомплект ().

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11 год. 30 хв. 22 червня 2023 року.

Ухвалою суду від 22 червня 2023 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 18 липня 2023 року.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні другого відповідача товариство з обмеженою відповідальністю Градобудкомплект.

В судовому засіданні, яке відбулося 18 липня 2023 року суд оголосив перерву до 11 год. 30 хв. 31 липня 2023 року.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 31 липня 2023 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 год. 30 хв. 19 вересня 2023 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 19 вересня 2023 року, на стадії дослідження доказів, суд оголосив перерву до 11 год. 00 хв. 11 жовтня 2023 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що ліквідація товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд відбулася з порушенням порядку встановленого чинним законодавством України, що в свою чергу призвело до порушення прав позивача, як спадкоємця померлого учасника товариства та кредитора.

Представник першого відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, однак перший відповідач відзиву на позовну заяву суд не надав.

Другий відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві та зазначав, що товариство з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд при здійсненні ліквідаційної процедури виконало всі умови діючого законодавства, пройшло необхідні перевірки та отримало довідки про відсутність заборгованості і передало всі документи на зберігання до міського архіву.

Майнові вимоги позивача не доведено жодними доказами.

Наявність спору в Придніпровському районному суді м. Черкаси щодо стягнення з товариства вартості частки в майні товариства на користь спадкоємця померлого учасника ОСОБА_3 не може бути належним та беззаперечним доказом існування боргу.

Товариство з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд раніше дійсно частково визнавало майнові вимоги ОСОБА_1 і пропонувало здійснити їх виплату на його банківський рахунок, але не змогло цього зробити внаслідок відмови позивача надати товариству відповідні банківські реквізити, у зв`язку з чим товариство обґрунтовано вважало подібну поведінку позивача відмовою від отримання вартості частки.

Після прийняття рішення власником товариства про його ліквідацію Черненка А.Г. було призначено ліквідатором і відповідно до ст.105 ЦК України останній був єдиною особою, яка мала право представляти інтереси товариства у відносинах з третіми особами.

Другий відповідач заперечує факт отримання кредиторської вимоги позивача від 16 лютого 2023 року, а тому дана вимога ліквідатором не розглядалась у встановленому законом порядку.

За таких обставин другий відповідач вважає, що ліквідація товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд була здійснена з дотриманням вимог ЦК України, а тому вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти позову також заперечував.

У своїх письмових поясненнях третя особа вказувала, що відповідно до протоколу загальних зборів товариства від 26 жовтня 2022 року про ліквідацію товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд термін пред`явлення вимог кредиторів був встановлений у два місяці.

Рішення про припинення юридичної особи для пред`явлення можливих вимог кредиторів в установленому законом порядку було оприлюднено, проте, протягом більше п`яти місяців з дня оприлюднення рішення щодо припинення ТОВ Черкасиградобуд будь-яких вимог від можливих кредиторів, у тому числі і від позивача, офіційно на адресу товариства та ліквідатору не надходили.

Факт направлення позивачем та отримання ліквідатором ТОВ Черкасиградобуд кредиторської вимоги від 16 березня 2023 року третя особа заперечує.

При цьому надана позивачем вимога не містить будь-якого підпису особи про її отримання, та має відбиток штампу зовсім іншої юридичної особи з виправленням її назви.

Враховуючи посилання позивача на те, що сам позов про стягнення вартості частки в майні товариства можна розглядати як вимогу кредитора в розумінні положень ст. 105, 111 ЦК України, так само, на думку третьої особи, надіслані товариством позивачу відзиви на позов можна вважати відмовою в задоволенні таких вимог в розумінні ч. 6 ст.105 ЦК України.

Достовірно знаючи про незгоду товариства з виплатою зазначеного в позові розміру вартості частки в майні товариства, позивач повинен був звернутись до суду з позовом про зобов`язання включення його майнових вимог до проміжного ліквідаційного балансу.

Всі заходи, які передбачені діючим ЦК України та статутом ТОВ Черкасиградобуд стосовно здійснення ліквідаційної процедури виконало в повному обсязі.

У відповіді на пояснення третьої особи позивач вказував, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року №209 Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану вільний доступ до Реєстру було обмежено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2022 року №1422, яка набрала чинності 26 грудня 2022 року, до підпункту 11 пункту 1 вказаної постанови були внесені зміни.

У зв`язку з цим лише 26 грудня 2022 року Державне підприємство Національні інформаційні системи поновило доступ до порталу електронних сервісів.

За таких обставин позивач міг дізнатись про внесення змін до статусу ТОВ Черкасиградобуд з Єдиного державного реєстру юридичних осіб не раніше 26 грудня 2022 року.

Фактично позивач свої вимоги до ліквідованого товариства заявив 08 лютого 2023 року (у вигляді заяви про збільшення позовних вимог у справі №711/8646/19) та 20 березня 2023 року (у вигляді вимоги про виплату вартості частки від 16 березня 2023 року).

Тобто вимоги були заявлені протягом 2-х місяців з моменту поновлення вільного доступу до Реєстру.

Доводи третьої особи стосовно того, що рішення про припинення юридичної особи було оприлюднено на головній сторінці офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України у рубриці Юридичні консультації/Рішення про припинення юридичної особи та було доступне за посиланням https://minjust.gov.ua/other/decision_to terminate a legal entity позивач заперечує, оскільки у вказаній рубриці за вказаним посиланням будь-яких відомостей з цього приводу немає.

Фактично про початок процедури припинення товариства позивач довідався лише 03 лютого 2023 року з веб-сайту Опендатабот.

Позивач стверджує, що своєчасно звернувся до ТОВ Черкасиградобуд з кредиторськими вимогами, оскільки до 03 лютого 2023 року не знав, а до 26 грудня 2022 року не міг знати про початок процедури ліквідації.

Щодо доводів ТОВ Градобудкомплект стосовно того, що вимога від 16 березня 2023 року не була вручена ліквідатору ТОВ Черкасиградобуд Черненку А.Г., оскільки на цій вимозі немає його особистого підпису позивач вказує, що дійсно на вимозі стоїть штамп ТОВ Облагропромбуд (перекреслено та зазначено Черкасиградобуд).

Із цього можна зробити висновок, що фактично вимога була вручена ТОВ Облагропромбуд, керівником та єдиною уповноваженою особою якого також є ОСОБА_2

ТОВ Облагропромбуд не повертало вимогу позивачу, як неналежно направлену.

Тобто ліквідатор ТОВ Черкасиградобуд ОСОБА_2 фактично отримав вимогу позивача від 16 березня 2023 року.

Також в поясненні від 24 лютого 2023 року за підписом ОСОБА_2 що знаходиться в матеріалах цивільної справи №711/8646/19 прямо зазначено, що останній з вимогою у вигляді заяви від 08 лютого 2023 року про збільшення позовних вимог ознайомлений.

Отже, позивач стверджує, що ліквідатор ТОВ Черкасиградобуд ОСОБА_2 безсумнівно отримував вимоги ОСОБА_1 та був ознайомлений з ними.

Також позивач вказував, що ТОВ Черкасиградобуд у додатковому відзиві від 15 квітня 2021 року у справі №711/8646/19 частково визнавав вимоги ОСОБА_1 в розмірі 835 665 грн.

Тобто ліквідатор згідно п. 8-11 ст. 111 ЦК України, зобов`язаний був включити до ліквідаційного балансу вимоги ОСОБА_1 щонайменше у розмірі 835 665 грн., погасити ці вимоги, і лише після цього затверджувати ліквідаційний баланс.

Що стосується доводів про начебто відмови позивача від одержання коштів, то сам факт наявності судового спору про стягнення грошових коштів свідчить про протилежне.

В судовому засіданні, яке відбулося 11 жовтня 2023 року згідно з ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/608/23.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що протоколом установчих зборів №1 від 01 листопада 2007 року було створено товариство з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд.

Учасником цього товариства із часткою 14,29% розміру статутного капіталу був ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Позивач стверджує, що після смерті батька відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла вказана вище частка у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд.

Заповіту померлий не складав. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину, є позивач (син померлого).

Даний факт відповідачі під час розгляду справи не заперечували та не спростовували.

Отже, позивач з 14 липня 2009 року набув право на спадщину ОСОБА_3 (в тому числі на частку в розмірі 14,29% статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд).

02 серпня 2017 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Кам`янецьким В.В. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом реєстр. №416, згідно якого ОСОБА_1 одержав у спадщину від ОСОБА_3 майнові права на частку в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд в розмірі 14,29%.

На момент смерті ОСОБА_3 товариству з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд належало майно (майнові права) загальною балансовою вартістю 225 000,0 грн., в тому числі нерухоме майно балансовою вартістю 205 565 грн.

Ринкова вартість вказаного нерухомого майна (групи нежитлових приміщень нежитлової адміністративної будівлі літ. А-4 та частини гаража літ. Б-1, площею 55 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ) згідно висновку експерта №15/22-23, 19-20/23-23 від 12 січня 2023 року станом на 01 серпня 2009 року складала 12 942 910 грн.

07 травня 2021 року державним реєстратором Гнатик Артемом Ігоровичем Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради в Державному реєстрі речових прав було зареєстровано право власності ОСОБА_2 на нежитлові приміщення за адресою АДРЕСА_1 , які до цього належали товариству з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд (номер відомостей про речове право: 41908934).

Право власності зареєстровано на підставі наступних документів: свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 05 березня 2008 року, видавник: Виконавчий комітет Черкаської міської ради: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 01 квітня 2021 року, видавник: КП ЧООБТІ; акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 373, виданий 07 травня 2021 року, видавник: приватний нотаріус Миколенко Інна Миколаївна.

Балансова вартість решти майна, що залишилася у товариства складала 19 435 грн.

Рішенням позачергових загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд №1-19 від 27 березня 2019 року позивачу було відмовлено у прийнятті до складу учасників товариства та прийнято рішення виплатити позивачу вартість успадкованої ним частки ОСОБА_3

31 жовтня 2019 року позивач звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд про стягнення вартості частки.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 листопада 2019 року було відкрито провадження у справі №711/8646/19.

14 жовтня 2022 року одноосібним учасником товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд - товариством з обмеженою відповідальністю Градобудкомплект на позачергових загальних зборах було прийнято рішення №1-22 про початок процедури припинення товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд шляхом його ліквідації.

Також було прийнято рішення провести 26 жовтня 2022 року позачергові загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд з питань його ліквідації та здійснення ліквідаційних заходів.

На підставі рішення одноосібного учасника - товариства з обмеженою відповідальністю Градобудкомплект на позачергових загальних зборах учасників товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд було прийнято рішення №1-22 від 26 жовтня 2022 року про припинення його існування шляхом ліквідації.

Ліквідатором призначено директора товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд Черненка Анатолія Григоровича.

Визначено термін для пред`явлення вимог кредиторами - на протязі двох місяців з моменту прийняття рішення про ліквідацію та публікації оголошення.

В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься запис про строк, визначений учасниками юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог 28 грудня 2022 року (а.с.132).

Рішення про припинення товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд було надано Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради 27 жовтня 2022 року, що підтверджується описом з реєстраційної справи.

Отже, через три роки після відкриття Придніпровським районним судом м. Черкаси провадження у справі №711/8646/19 та менше ніж через 1,5 року після відчуження нерухомого майна товариства на користь ОСОБА_2 було прийнято рішення про ліквідацію товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд та призначено ліквідатором Черненка Анатолія Григоровича.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30 листопада 2022 року запис про припинення товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд в результаті його ліквідації було внесено до реєстру 28 жовтня 2022 року.

03 лютого 2023 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було зареєстровано зміну стану підприємства, як в стані припинення (а.с. 17 зворот).

У своїх первісних позовних вимогах у справі №711/8646/19 ОСОБА_1 просив суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд на його користь вартість майна (пропорційну) до розміру успадкованої ним частки в статутному капіталі.

У відзиві на позов, що надійшов до Придніпровського районного суду м. Черкаси 09 січня 2020 року (а.с. 10) товариство зазначало, що в частині вимог про стягнення 97 572 грн. 12 коп. між сторонами взагалі не існує спору і вказана сума не виплачена позивачу виключно з його вини, так як він до цього часу так і не надав товариству реквізитів банківського рахунку для відповідного перерахування коштів, що свідчить про його свідоме ухилення від отримання безспірної суми належних йому коштів.

Таким чином товариство просило суд відмовити в позові в частині, що перевищує безспірну суму в розмірі 97 572 грн. 12 коп.

До відзиву було надано копію листа товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд в якому товариство зазначало, що частка в статутному капіталі і вартість частини майна, пропорційно частці в статутному капіталі, що підлягають виплаті ОСОБА_1 в грошовій формі складає 53 558 грн. 92 коп., частка в статутному капіталі повертається без оподаткування, частка в майні товариства становить 44 013 грн. 20 коп. і підлягає виплаті із врахуванням її оподаткування відповідно до вимог діючого законодавства (а.с.11).

У додатковому відзиві на позов, що надійшов до Придніпровського районного суду м. Черкаси 15 квітня 2021 року (а.с.12) товариство з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд зазначало, що визнає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 в частині 738 093 грн. 00 коп. і не заперечує проти виплати позивачу вартості частини майна товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд у розмірі 835 665 грн. 00 коп. зі сплатою за рахунок цих коштів грошових (податкових) зобов`язань, які виникнуть у товариства у зв`язку з їх виплатою.

08 лютого 2023 року позивач подав до Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву про збільшення розміру позовних вимог у справі №711/8646/19, в якій просив суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд частину вартості частки у статутному капіталі товариства в розмірі 1 849 541,84 грн. (а.с.13).

24 лютого 2023 року, тобто вже під час ліквідаційної процедури, товариство з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд в особі директора Черненка Анатолія Григоровича надало Придніпровському районному суду м. Черкаси письмові пояснення за результатами ознайомлення з висновком експерта від 12 січня 2023 року та заяви позивача ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог (а.с.16).

Отже, слід дійти висновку, що станом на 24 лютого 2023 року другий відповідач (ліквідатор) був обізнаним з уточненими позовними вимогами ОСОБА_1 у справі №711/8646/19 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд 1 849 541,84 грн., з яких товариство станом на 15 квітня 2021 року визнавало борг в розмірі 738 093 грн. 00 коп.

Водночас, в матеріалах справи (а.с.15) знаходиться вимога позивача від 16 березня 2023 року адресована товариству з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд на його юридичну адресу про виплату вартості частки в розмірі 1 849 541,84 грн.

Доказів направлення даної вимоги товариству матеріали справи не містять.

Водночас, на цій вимозі міститься штамп товариства з обмеженою відповідальністю Облагропромбуд, який в свою чергу перекреслено та зазначено Черкасиградобуд підпис і дата 20 березня 2023 року.

Матеріалами справи підтверджується, що директором товариства з обмеженою відповідальністю Облагропромбуд станом на 20 березня 2023 року також був ОСОБА_2 (а.с.73).

Відповіді на вказану вимогу позивачу не надходило та кредиторські вимоги не задоволено.

З документів реєстраційної справи вбачається, що 03 квітня 2023 року в ЄДР було зареєстровано припинення товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд (номер запису: 020008533).

Судом враховано, що відповідно до ч.ч. 1 та 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється, зокрема, в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Юридична особа ліквідується за рішенням її учасників. Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом (пункт 1 частини першої, частина третя статті 110 ЦК України).

Відповідно до частини одинадцятої статті 111 ЦК України після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання податковим органам.

Стаття 112 ЦК України визначала, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи (ч. 3). Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно (ч. 4). Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними (ч. 5).

Отже, закон гарантує право кредиторів на розгляд його вимог ліквідатором, а також права на звернення до суду з позовом у разі відмови у визнанні цих вимог (ухиленні від їх розгляду).

Верховний Суд у постанові від 10 травня 2023 року у справі №905/229/21 роз`яснив правові наслідки щодо можливості звернення кредитора до суду за захистом своїх прав у разі ухилення ліквідаційною комісією (ліквідатором) від розгляду кредиторських вимог та у разі відмови у їх визнанні: - якщо вимоги кредитора не визнані ліквідаційною комісією (ліквідатором), а кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, такі вимоги вважаються погашеними в силу положень ч. 5 ст. 112 ЦК України. При чому такі наслідки стосуються випадків як своєчасного (в межах строку, визначеного учасниками юридичної особи, що прийняли рішення про її припинення), так і несвоєчасного звернення з кредиторськими вимогами; - у випадку ж ухилення ліквідаційною комісією (ліквідатором) від розгляду кредиторських вимог, ч. 3 ст. 112 ЦК України не виключає можливості розгляду судом таких вимог навіть у разі, якщо звернення кредитором до суду відбулось поза межами місячного строку, встановленого цією нормою (схожої позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 10.05.2018 у справі №910/28502/14); - якщо звернення з кредиторськими вимогами відбулось в межах строку, визначеного учасниками юридичної особи, що прийняли рішення про її припинення, однак ліквідаційна комісія (ліквідатор) ухилилася від розгляду цих вимог, то кредитор може захистити своє право шляхом звернення до суду з відповідним позовом до ліквідаційної комісії (ліквідатора) про зобов`язання визнання та включення до проміжного ліквідаційного балансу боржника кредиторських вимог. За тих же обставин, щодо своєчасного звернення, однак у випадку відмови ліквідаційною комісією (ліквідатором) у задоволенні кредиторських вимог, кредитор має право звернутись із зазначеним позовом до суду протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову (ч. 5 ст. 105, ч. 8 ст. 111, ч. 3 ст. 112 ЦК України); - якщо звернення з кредиторськими вимогами відбулось поза межами строку, визначеного учасниками юридичної особи, що прийняли рішення про її припинення, то ліквідаційна комісія (ліквідатор) у випадку обґрунтованості таких вимог зобов`язана в силу ч. 4 ст. 112 ЦК України їх погасити (задовольнити) з майна боржника, що залишилось після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. У разі ухилення ліквідаційною комісією (ліквідатором) від розгляду таких вимог (поданих з пропуском вищезазначеного строку) кредитор може захистити своє право шляхом звернення до суду з відповідним позовом про зобов`язання ліквідаційної комісії (ліквідатора) визнати кредиторські вимоги та задовольнити їх з майна боржника, що залишилось після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. За тих же обставин, щодо пропуску строку звернення, однак у випадку відмови ліквідаційною комісією (ліквідатор) у задоволенні таких кредиторських вимог, кредитор має право звернутись із зазначеним позовом до суду протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову (ч. 5 ст. 105, ч. 8 ст. 111, ч. 4 ст. 112 ЦК України); - якщо звернення з кредиторськими вимогами відбулось поза межами строку, визначеного учасниками юридичної особи, що прийняли рішення про її припинення (у зв`язку з чим відбулось затвердження проміжного ліквідаційного балансу та задоволення своєчасно заявлених вимог кредиторів, після чого складення та затвердження ліквідаційного балансу), а майна боржника виявилось недостатньо для повного чи часткового задоволення вимог цього кредитора, то такі вимоги вважаються погашеними в силу положень ч. 5 ст. 112 ЦК України; - в обох випадках (звернення з кредиторськими вимогами в межах та поза межами строку, визначеного учасниками юридичної особи, що прийняли рішення про її припинення), якщо у задоволенні кредиторських вимог за рішенням суду кредиторові відмовлено, такі вимоги вважаються погашеними в силу положень ч. 5 ст. 112 ЦК України.» Частиною 6 ст. 105 ЦК України передбачено, що кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Тлумачення та застосування судами джерел цивільного права у будь-якому разі має ґрунтуватися на таких засадах цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність і розумність (абзац третій підпункту 3.5 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 квітня 2020 року №2-р(ІІ)/2021).

Статтею 13 ЦК України визначено межі здійснення цивільних прав: цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах; при здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства; не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

За змістом наведених вище норм матеріального права особи, які виступають від імені юридичної особи, зобов`язані діяти не лише в межах своїх повноважень, але й добросовісно і розумно (пункт 6.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 911/2129/17 (провадження № 12-45гс19)). Цей висновок стосується і ліквідаційної комісії (ліквідатора), який за рішенням органу (особи), яка прийняла рішення про ліквідацію юридичної особи, вживає всіх необхідних заходів щодо ліквідації юридичної особи.

При цьому, слід мати на увазі, що у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою статті 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (частина шоста статті 13 ЦК України).

Неотримання ліквідатором вимоги кредитора, що своєчасно надіслана на адресу за місцезнаходженням товариства, з причин відмови, відсутності за місцезнаходженням, закінчення строку зберігання є ухиленням ліквідатора від розгляду кредиторських вимог та порушенням частини другої та третьої статті 13 ЦК України. Такі дії ліквідатора суперечать добросовісності та чесній діловій практиці, тобто не відповідають основним засадам цивільного законодавства.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Доказів того, що ліквідатором складався та затверджувався ліквідаційний баланс матеріали справи не містять.

Водночас, складання ліквідаційного балансу та затвердження його учасниками юридичної особи до розгляду в суді вимог кредитора, що своєчасно звернувся з вимогами та до суду з позовом (частина п`ята статті 112 ЦК України), суперечить частині одинадцятої статті 111 ЦК України, яка допускає можливість складання такого балансу після завершення розрахунків з кредиторами, та порушує законний інтерес такого кредитора, який внаслідок ліквідації юридичної особи та проведення державної реєстрації припинення юридичної особи позбавляється права на доступ до суду та вирішення його позову у справі №711/8646/19, що прямо гарантовано законом.

Відповідно до частини другої статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини першої статті 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи, залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту законного інтересу позивача.

Обираючи варіант реалізації розсуду суду, зокрема, у контексті застосування приписів статті 61 Конституції України та статті 3 ЦК України, слід керуватися визначеним частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Реалізація повноважень із суддівського розсуду має спрямовуватися на вибір оптимального варіанту розв`язання спірного правового питання, пошук необхідної правової норми, її розуміння та інтерпретацію, справедливе вирішення спору відповідно до встановлених судами обставин кожної конкретної справи (пункт 8.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19)).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі виникнення ознак банкрутства керівник боржника зобов`язаний надіслати засновникам (учасникам, акціонерам) боржника, власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника відомості щодо наявності ознак банкрутства.

Боржник зобов`язаний у місячний строк звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі у разі, якщо задоволення вимог одного або кількох кредиторів призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності), та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. (ч. 6 ст. 34 КУзПБ).

У постанові від 16 листопада 2022 року у справі №911/3135/20 (провадження № 12-10гс22) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що наявність запису про припинення юридичної особи не виключає, що будь-який з її кредиторів може звернутися з позовною вимогою про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи. Тому належному способу захисту прав та інтересів відповідає позовна вимога про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи, а не скасування реєстраційної дії.

Водночас, судом враховано, що у цій справі Велика Палата Верховного Суду не пов`язувала можливість вчинення таких дій з наявністю майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом, і порушення цього припису є також підставою для відміни державної реєстрації припинення юридичної особи, про що вказала Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 липня 2022 року у справі №906/308/20.

При цьому згідно з пунктом 2 частини першої статті 25 Закону про державну реєстрацію судове рішення, що набрало законної сили, про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи є підставою для внесення запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи будь-яким державним реєстратором (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 826/10249/18).

У даному випадку позивач звернувся з позовом для захисту законного інтересу (належний розгляд його кредиторських вимог). Належним та ефективним способом захисту в цих правовідносинах є відміна державної реєстрації припинення юридичної особи.

Верховний Суд у своїй постанові від 27 липня 2023 року зі справи №520/4005/2020 також вказав, що вимога про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи, пред`явлена до державного реєстратора з підстав порушення порядку та процедури ліквідації такої юридичної особи, є належним способом захисту порушених прав та інтересів особи і її розгляд не обмежується виключно перевіркою дій державного реєстратора, адже суду належить дослідити підстави для вчинення такого запису на предмет їх законності та його вплив на права і інтереси позивача.

Судом враховано, що обсяг прав, що перейшли до нового кредитора у зобов`язанні в порядку спадкування, оцінка доказів а також з`ясування вартості частки, що підлягає сплаті позивачу є предметом доказуванні у справі №711/8646/19 за позовом позивача, що був поданий до місцевого загального суду ще за три роки до проведення державної реєстрації припинення юридичної особи

У разі, якщо не відмінено державну реєстрацію припинення юридичної особи, це унеможливлює завершення розгляду судом позову кредитора предметом якого є стягнення грошових коштів.

Відміна державної реєстрації припинення юридичної особи є втручанням держави в приватні інтереси учасників цієї юридичної особи (примусове відновлення судом її правового статусу всупереч волі учасників, яка була спрямована на ліквідацію цієї юридичної особи). Водночас, ліквідація товариства без розгляду вимог кредитора спричиняє невиправдане та непропорційне втручання у мирне володіння майном такого кредитора. Захист прав та законних інтересів учасників юридичної особи, зокрема права визначати її юридичну долю, не може відбуватися за рахунок позбавлення кредитора права на мирне володіння своїм майном, що є порушенням ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (схожій висновок наведено у постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі №910/28502/14).

Стандарт доказування вірогідності доказів, на відміну від достатності доказів, підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд оцінивши наявні у справі докази, дійшов наступних висновків.

З урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 року №209 Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану вільний доступ до Реєстру було обмежено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2022 року № 1422, яка набрала чинності 26 грудня 2022 року, до підпункту 11 пункту 1 вказаної постанови були внесені зміни.

У зв`язку з цим, позивач лише 26 грудня 2022 року міг дізнатися про початок процедури ліквідації товариства, а строк для пред`явлення кредиторських вимог закінчився 28 грудня 2022 року (через два дні).

Другому відповідачу, як ліквідатору та директору товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд станом на 28 грудня 2022 року було достовірно відомо про склад та розмір вимог заявлених позивачем у справі №711/8646/19.

Цивільним кодексом України не передбачено, у який спосіб та в якій формі повинна бути заявлена вимога кредитора до боржника, а тому звернення особи щодо повернення боргу з позовною заявою до боржника є одним із варіантів такої вимоги.

Близький за змістом висновок наведено в постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 504/3770/15.

Водночас, докази надані позивачем суду стосовно того, що ліквідатор Черненко Анатолій Григорович (або інша уповноважена ним особа) будучи одночасно при цьому директором товариства з обмеженою відповідальністю Облагропромбуд станом на 20 березня 2023 року фактично отримав письмову вимогу позивача від 16 березня 2023 року, на думку суду, є більш вірогідними ніж докази надані другим відповідачем в спростування цих обставин.

Також матеріалами справи підтверджується, що станом на 15 квітня 2021 року товариство визнавало вимоги позивача на суму 738 093 грн. 00 коп.

Проте, навіть ці раніше визнані товариством вимоги не були включені ліквідатором до ліквідаційного балансу та не були задоволенні при ліквідації юридичної особи.

Ліквідатор фактично ухилився від розгляду кредиторських вимог.

Крім того, оскільки вартості майна юридичної особи станом на 03 квітня 2023 року було недостатньою для задоволення навіть раніше визнаних товариством вимог позивача (кредитора), юридичній особі слід було здійснити всі необхідні дії, встановлені Кодексом України з процедур банкрутства.

Під час ліквідації товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд дії ліквідатора не відповідали основним засадам цивільного законодавства і саме це призвело до виникнення даного спору.

За таких обставин позов слід задовольнити повністю.

Судом при вирішенні даного спору також було враховано висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09 травня 2023 року у справі 910/158/22.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки суд дійшов висновку, що саме дії (бездіяльність) ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд призвели до виникнення даного спору, то суд з урахуванням ч. 9 ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладає на другого відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Відмінити державну реєстрацію припинення юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю Черкасиградобуд (ідентифікаційний код 35579623) в результаті ліквідації.

3. Стягнути з ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 2 684 грн. 00 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 18 жовтня 2023 року.

Суддя А.В.Васянович