ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" жовтня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/597/23

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Маразліївська, 64" (вул. Маразліївська, буд.64, Одеса, 65048)

про визнання недійсним та скасування рішень

за участю представників:

від позивача: Діденко К.В. - адвокат

від відповідача : Завальнюк Д.Ю. - адвокат

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Маразліївська, 64" про визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , оформлені протоколом б/н від 30.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.02.2023р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

24.02.2023 позивач звернувся з клопотанням (вх. ГСОО №5996/23 від 24.02.2023р.) про витребування доказів, згідно якого просить витребувати у Державної прикордонної служби України фнформацію про перетин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кордону України в період з 01.12.2021 по 31.12.2021.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів з підстав того, що ці докази не стосуються предмету доказування по цій справі про, що зазначено в протоколі судового засідання від 19.06.2023.

15.03.2023р. відповідач надав до суду відзив на позов відповідно якому проти позову заперечує з підстав того, що позовні вимоги не обгрунтовані та не відповідають дійсності. Відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю підстав викладеих у відзиві..

05.04.2023р. позивач скористався своїм правом та надав відповідь на відзив відповідно якої проти обставин викладених у відзиві заперечує та просить суд задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у відповіді на відзив.

Протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті про, що зазначено у протоколі судового засідання від 19.06.2023.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повномуобсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити позивачу у задоволені позову.

У судовому засіданні 09.10.2023р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

Позивач зазначає, що є власником нежитлового приміщення АДРЕСА_3 , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрації права власності №282631061 від 03.11.2021 року.

18.12.2021 року співвласниками багатоквартирного будинку в АДРЕСА_2 були проведені установчі збори по створенню об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

Позивач зазначає, що станом на дату проведення установчих зборів. 18.12.2021 року, ОСОБА_1 проживав та проживає на даний момент за адресою: АДРЕСА_4 .

Із Протоколу від 30 грудня 2021 року № б/н вбачається, що на порядок денний Зборів виносились ряд питань, одне з яких було створення ОСББ «Маразліївська, 64». Результати голосування були такі: «за» 50 співвласника багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа квартир та / або нежитлових приміщень яких становить 4304,5 кв. м, «проти» - 0; «утримався» - 0.

На підставі протоколу від 30 грудня 2021 року № б/н здійснена державна реєстрація ОСББ «Маразліївська, 64», про що 01.02.2022 року здійснено запис №000080218 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позивач стверджує, що належним чином не був повідомлений про факт, дату, час, ініціаторів та порядок денний проведення установчих зборів щодо створення об`єднання співвласників вказаного багатоквартирного будинку, і внаслідок цього, був позбавлений можливості взяти участь в обговоренні та вирішенні питань щодо створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, чим порушені його законні права.

Також, позивач зазначає, що з протоколу № б/н установчих зборів від 30.12.2021, проведених 18.12.2021 року за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 вбачається, що при проведенні зборів зафіксовано інформацію про те, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 становить 102 особи, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку - 7515,4 м2.

У зборах та письмовому опитані взяли участь особисто та/або через представників співвласників в кількості 50 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 4304,5 м2. Але, як вбачається з протоколу установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маразліївська, 64», проведених 18 грудня 2021 року, та бланків опитування, в даних документах зазначені неточні та дані, які не відповідають дійсності,

Також, позивач вказує, що з протоколу вбачається, що в установчих зборах, які відбулися 18 грудня 2021 року взяли участь особисто та/або через представників 39 осіб, але, згідно даних протоколу, в установчих зборах, які відбулися 18 грудня 2021 року взяли участь особисто та/або через представників 42 особи

З додатку до протоколу установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маразліївська, 64», проведених 18 грудня 2021 року, за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 , у письмову опитуванні співвласників квартир та нежитлових приміщень взяли участь 11 осіб, але це не відповідає дійсності виходячи з наступного:

- ОСОБА_4 , як зазначено в протоколі установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маразліївська, 64», приймав особисту участь, що підтверджується його підписом в протоколі установчих зборів. І потрібно також зазначити про помітну відмість у поставлених підписах ОСОБА_4 у Протоколі установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маразліївська, 64», проведених 18 грудня 2021 року, за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 та в бланку опитування від 25 грудня 2021 року;

- ОСОБА_5 , згідно бланків опитування, голосував двічі, 21 грудня 2021 року, як власник машино-місця 6, загальною площею 34,7 кв.м. та голосував 25 грудня 2021 року, як власник квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 111.8 кв.м.;

- ОСОБА_2 , згідно бланків опитування, голосував двічі 25 грудня, як власник нежитлового приміщення кафе, загальною площею 234,9 кв.м. та як власник паркінгу №1, загальною площею 20,2 кв.м.

Також позивач зауважує про те, що в період проведення установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маразліївська, 64», а також в період проведення опитування, співвласники багатоквартирного будинку гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 знаходилися за кордоном і не могли приймати участь в установчих зборах Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маразліївська, 64»

Отже, позивач стверджує, що згідно бланків опитування, які являються додатком до протоколу установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маразліївська, 64, проведених 18 грудня 2021 року, за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 у письмовому опитуванні співвласників квартир та нежитлових приміщень взяли участь не 11 осіб, а 9 осіб.

Позивач вказує, що Згідно даних протоколу № б/п установчих зборів від 30.12.2021, проведених 18.12.2021 року за місцезнаходженням: АДРЕСА_2 вбачається, що при проведенні голосування були допущені порушення, а саме:

Як вбачається з п. 6 та з п. 37 Протоколу, при голосуванні гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не зазначені результати голосування «за» чи «проти».

Також, в п. 6 Протоколу, відсутній підпис одного із співвласника кв. №6, що унеможливлює підрахувати правильно голоси, які були віддані співвласниками під час проведення установчих зборів, що є порушенням ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Пункт 72 Протоколу, в питаннях 1, 2, 5 порядку денного наявний підпис власника квртири №72, загальною площею 34,8 кв.м., ОСОБА_11 , а в питаннях 3 та 4 порядку денного відсутній підпис власника квртири №72, загальною площею 34,8 кв.м., ОСОБА_11 .

Позивач стверджує, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Маразліївська.64» не виконую свої статутні обов`язки, не забезпечує належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, не сприяє співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами, так як функції по утриманні багатоквартирного будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 виконує Приватне підприємство «Керуюча компанія «КОІН» (код ЄДРПОУ -43952383), яке надає послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житловокомунальних послуг відповідної якості, відповідно до заключних договорів.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 вважає, що відповідач Через протиправні дії відповідача, було порушено його право, як співвласника юридичної особи, на участь у загальних зборах, право на голосування при прийнятті рішень тому звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Маразліївська, 64" про визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , оформлені протоколом б/н від 30.12.2021.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Предметом спору є оскарження позивачем рішеннь прийнятих на установчих зборах шляхом визнання недійсним рішення установчих зборів.

Відповідно до ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (в тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче- огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, же обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статтею 385 ЦК України визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Відповідно до п. З Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», статути об`єднань співвласників багатоквартирного будинку, затверджені до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.

Вказаний Закон визначає об`єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридичну особу, створену власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Порядок створення ОСББ, а також скликання і проведення установчих зборів ОСББ встановлений ст. 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Відповідно до положень ст. 6 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень. Повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного. Час і місце проведення обираються зручними для більшості можливих учасників зборів. Установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх співвласників або їх представників. Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник на установчих зборах має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості усіх співвласників. Якщо в результаті проведення установчих зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною дев`ятою цієї статті, проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на установчих зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення установчих зборів. Якщо протягом зазначеного строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважається неприйнятим. Письмове опитування під час установчих зборів об`єднання проводиться в порядку, передбаченому Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення установчих зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти"). Установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут. Державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації. Державна реєстрація змін до статуту об`єднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Установчі документи об`єднання підписує голова установчих зборів або інша уповноважена зборами особа. У разі створення об`єднання власниками квартир та/або нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках голосування співвласників щодо створення такого об`єднання проводиться у порядку, передбаченому цією статтею, за кожним багатоквартирним будинком окремо. Результати голосування визначаються окремо для кожного багатоквартирного будинку. Колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. У разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа припиняється лише шляхом реорганізації або ліквідації.

Статтею 110 ЦК України встановлено, що юридична особа ліквідується:

за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами;

за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади;

за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Загальний порядок ліквідації юридичної особи визначений у статті 111 ЦК України.

Процедура ліквідації юридичної особи передбачає низку обов`язкових дій - погашення існуючої кредиторської заборгованості, відчуження активів, звільнення працівників, передання документів до архіву тощо. Лише після вчинення цих дій і подання державному реєстратору відповідних документів в реєстр вноситься запис про припинення юридичної особи, а не запис про скасування її державної реєстрації.

Отже, ліквідація юридичної особи - це встановлена законом процедура, результатом якої є припинення діяльності юридичної особи.

Як юридична особа ОСББ може припинити діяльність в порядку, передбаченому законом, зокрема, шляхом ліквідації.

Як було зазначено вище, предметом спору є оскарження позивачем рішення установчих зборів установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 , оформлені протоколом б/н від 30.12.2021

Представник Позивача в позовній заяві посилається на те, що є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, буд. 64, належним чином не був повідомлений про факт, дату, час, ініціаторів та порядок денний проведення установчих зборів щодо створення об`єднання співвласників вказаного багатоквартирного будинку, і внаслідок цього, був позбавлений можливості взяти участь в обговоренні та вирішенні питань щодо створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, чим порушені його законні права.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі протоколу від 30 грудня 2021 року № б/н здійснена державна реєстрація ОСББ «Маразліївська, 64», про що 01.02.2022 року здійснено запис №000080218 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як зазначає відповідач, Позивач був повідомлений про час та місце проведення установчих зборів, які відбулися 18.12.2021 року, шо підтверджується квитанцією від 30.11.2021 року №314 про спрямування на адресу ОСОБА_1 повідомлення про проведення установчих зборів.

Вказане поштове направлення спрямовувалося за адресою місцезнаходження майна позивача: АДРЕСА_6 .

Частиною 4 ст.6 Закону № 2866-ІІІ визначено, що повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом).

Закон не конкретизує на яку саме адресу направляється таке повідомлення

Отже, враховуючи вищенаведене, вбачається що ОСББ при повідомленні власників про проведення установчих зборів дотримано вимог ч. 4 ст. 6 та ч. 3 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" щодо повідомлення власників квартир і нежитлових приміщень, зокрема і позивача.

Крім того, суд зазначає, що предметом вказаного позову є вимога про визнання установчого документу недійсним, що за своєю суттю спрямована на скасування юридичної підстави створення ОСББ.

Щодо наявності спору через порушення або оспорювання прав та інтересів позивача, який звернувся до суду за їх захистом суд зазначає наступне.

Рішення вищого органу юридичної особи, які становлять предмет спору у розглядуваній справі, є актами, оскільки ці рішення породжують певні правові наслідки, спрямовані на регулювання господарських відносин, і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. Вказану позицію наведено у постанові від 18.03.2013 р. Вищого господарського суду України по справі N 10лн-к/5014/2538/2012.

У п. 2 Роз`яснення N 02-5/35 від 26.01.2000 р. Президії Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наявність спору через порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими, а тому обов`язком позивача відповідно до статей 73,74,76,77 Господарського процесуального кодексу України є доведення в установленому законом порядку наявності факту порушення його прав та інтересів відповідачами в справі.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Позов може бути задоволений лише у випадку встановлення факту порушення, не визнання або оспорювання відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача. Якщо такого факту не встановлено, позов не підлягає задоволенню.

Таким чином, вирішуючи спір, необхідно установити наявність порушених прав позивача внаслідок порушення процедури скликання та проведення зборів, тобто не тільки недотримання норм закону під час скликання і проведення зборів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є, в тому числі, визнання рішення недійсним.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі N686/8227/17.

Суд не має підстав визнавати недійсними рішення, прийняті з інших питань порядку денного загальних зборів, якщо позивачем не доведено, що вони порушують його права та законні інтереси (Постанова від 27.03.2018 у справі № 904/9431/15, Постанову від 12.04.2018 у справі № 914/1968/16, Постанова від 17.04.2018 у справі № 920/888/17, Постанова від 11.08.2021 у справі № 920/1245/20, Постанова від 31.08.2021 у справі №925/753/20 та Потанова від 07.10.2021 у справі №909/1393/19 )

Крім того, слід зазначити, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Статтею 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

Отже, виходячи з наведеного, якщо хоча б один співвласник обґрунтовано не погоджується з рішенням більшості, прийнятим на установчих зборах, він може звернутися до суду за місцезнаходженням ОСББ з позовною заявою про визнання недійсним відповідного рішення повністю або частково.

Натомість, окрім визначення порушень вимог чинного законодавства при проведенні установчих зборів, Позивач у позовній заяві не навів обґрунтувань наявності його порушених прав та охоронюваних законом інтересів прийняттям рішень установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Маразліївська, 64".

Безпосередньо позивач не зазначив жодного втручання в свої права, внаслідок прийняття спірного рішення, оскільки воно не спричинило суттєвого негативного впливу на позивача і він не зазнав жодної реальної шкоди.

З`ясування питання порушених прав, свобод чи інтересів позивача передує розгляду питання щодо правомірності (законності) рішення, яке оскаржується. Відсутність порушення прав, свобод чи інтересів позивача є підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від правомірності чи неправомірності такого рішення.

За відсутності бодай одного випадку реального порушення прав, свобод чи інтересів позивача спірним рішенням відповідача, відсутніми є й підстави для задоволення позову.

Розглядаючи справи у спорах, що виникли між господарським товариством та одним із його учасників, суди мають враховувати, що інтереси товариства можуть не збігатися з інтересами окремих його учасників, а інтереси учасників товариства також не завжди збігаються (такий висновок міститься у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17 та від 22.10.2019 у справі № 923/876/16). Тому, вирішуючи питання щодо ефективності обраного позивачем способу захисту, суди мають враховувати баланс інтересів усіх учасників і самого товариства, уникати зайвого втручання в питання діяльності товариства, які вирішуються виключно рішенням відповідного органу, надавати оцінку добросовісності інших учасників, права яких в разі задоволення позовних вимог можуть бути порушені.

Участь у зборах члена ОСББ є його правом, а не обов`язком, а незгода з рішенням загальних зборів не може бути підставою для визнання їх недійсними за умови голосування достатньою кількістю учасників. Оскільки право позивача на участь в діяльності ОСББ не порушене, скасування без законних підстав спірного рішення, ухваленого за рахунок необхідної кількості голосів інших членів ОСББ порушить їх права як осіб, що скористались правом на участь у діяльності ОСББ.

Отже, доводи позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів не містять жодного обґрунтування негативного впливу спірного рішення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Маразліївська, 64" на його конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси та свідчать про незгоду позивача з указаним рішенням, що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що права Позивача не порушено, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників ОСББ відсутні.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права та законні інтереси громадянина захищаються судом.

Господарським судом під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, слід враховувати приписи статті 1 ГПК України та з`ясовувати наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання. Недотримання вимог закону та установчих документів юридичної особи під час скликання і проведення загальних зборів не може визнаватися порушенням прав тих позивачів, які не є учасниками (акціонерами, членами) цієї особи.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Інші посилання позивача не спростовують висновків, до яких дійшов суд.

При цьому, суд звертає увагу сторін на те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЧ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів… мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. І хоча п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суду обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Саме такі висновки викладені у рішенні ЕСПЧ від 10.02.2010р.у справі "Серявін та інші проти України"

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_12 є не обґрунтованими, не підтверджені належними доказами тому задоволенню не підлягають.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на позивача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволені позову ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Маразліївська, 64" про визнання недійсним та скасування рішень - відмовити повністю.

2. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2023 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов