ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

18.10.2023м. ДніпроСправа № 904/2853/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн", м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 13 893 106,24 грн

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Хромченко О.С, Ляшко О.В.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" про стягнення 13 893 106,24 грн основного боргу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 1П-012016 від 01.01.2016.

Суд ухвалою від 06.06.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 26.06.2023.

В підготовче засідання 26.06.2023 представники позивача та відповідача не з`явились. 20.06.2023 відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 21.06.2023 позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд ухвалою від 26.06.2023 продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів до 06.09.2023 включно. Відклав підготовче засідання на 08.08.2023.

06.07.2023 відповідач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Суд ухвалою від 07.08.2023 клопотання відповідача задовольнив.

07.08.2023 відповідач подав до суду клопотання про відкладення судового засідання, оскільки його представник не має змоги взяти участь у даному судовому засіданні.

12.07.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

В підготовче засідання 08.08.2023 представники позивача та відповідача не з`явились.

Суд ухвалою від 08.08.2023 відклав підготовче засідання на 28.08.2023.

23.08.2023 позивач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Суд ухвалою від 23.08.2023 клопотання позивача задовольнив.

В підготовче засідання 28.08.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився. 28.08.2023 відповідач подав до суду клопотання про відкладення судового засідання.

28.08.2023 позивач подав до суду додаткові пояснення у справі.

28.08.2023 позивач подав до суду клопотання про витребування доказів.

Суд ухвалою від 28.08.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" про витребування доказів - задовольнив частково.

В підготовчому засіданні 28.08.2023 оголошено перерву до 06.09.2023.

31.08.2023 відповідач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Суд ухвалою від 31.08.2023 клопотання відповідача задовольнив.

01.09.2023 позивач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Суд ухвалою від 04.09.2023 клопотання відповідача задовольнив.

04.09.2023 позивач подав до суду клопотання про долучення доказів.

05.09.2023 відповідач подав до суду пояснення.

05.09.2023 відповідач подав до суду супровідний лист про долучення доказів.

В підготовче засідання 06.09.2023 з`явились представники позивача та відповідача.

05.09.2023 відповідач подав до суду клопотання про призначення експертизи.

06.09.2023 позивач подав до суду заперечення на клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою від 06.09.2023 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" про призначення експертизи - відмовлено; закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 27.09.2023.

20.09.2023 позивач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Суд ухвалою від 20.09.2023 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - відмовив.

26.09.2023 позивач подав до суду додаткові пояснення.

27.09.2023 відповідач подав до суду пояснення.

27.09.2023 відповідач подав до суду клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження для подання доказів та про приєднання доказів до матеріалів справи.

27.09.2023 в судове засідання з`явився представник відповідача, представник позивача в судове засідання не з`явився. 25.09.2023 позивач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд ухвалою від 27.09.2023 відклав розгляд справи по суті на 04.10.2023. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" про повернення до стадії підготовчого провадження для подання доказів та про приєднання доказів до матеріалів справи - відмовив.

28.09.2023 позивач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Суд ухвалою від 29.08.2023 клопотання позивача задовольнив.

29.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дакорт" подало до суду заяву про відвід судді, в якій просить суд відвести суддю Господарського суду Дніпропетровської області Мілєву Ірину Вікторівну від розгляду справи № 904/2853/23.

Суд ухвалою від 29.09.2023 заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю "Дакорт" відвід судді Мілєвої І.В. у справі № 904/2853/23 визнав необґрунтованим. Постановив передати заяву про відвід на розгляд суду, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Суд ухвалою від 03.10.2023 (суддя Кеся Н.Б.) відмовив в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" про відвід судді Мілєвої І.В.

04.10.2023 відповідач подав до суду заперечення проти клопотання позивача.

04.10.2023 відповідач подав до суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

04.10.2023 відповідач подав до суду пояснення.

В судове засідання 04.10.2023 з`явились представники позивача та відповідача.

04.10.2023 представник позивача в судовому засіданні заявив усне клопотання про забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Суд ухвалою від 04.10.2023 клопотання позивача задовольнив.

В судовому засіданні оголошено перерву до 11.10.2022.

Суд ухвалою від 04.10.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" про приєднання доказів до матеріалів справи - задовольнив.

06.10.2023 відповідач подав до суду клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Суд ухвалою від 06.10.2023 клопотання відповідача задовольнив.

В підготовче засідання 11.10.2023 з`явився представник відповідача. Представник позивача до призначеного на 11.10.2023 судового засідання в режимі відеоконференції не підключився. Причини неявки не повідомив.

Суд звертає увагу на те, що згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи необхідність забезпечення участі сторін в засіданні та право на належний захист своїх прав в суді першої інстанції, для повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне розглянути позовну заяву у розумний строк.

Враховуючи викладене, з метою надання можливості всім учасникам справи прийняти участь в судовому засіданні і реалізувати свої процесуальні права cуд ухвалою від 11.10.2023 відклав судове засідання на 18.10.2023. Явку у судове засідання представника позивача визнав обов`язковою.

В підготовче засідання 18.10.2023 з`явились представники відповідача. Представник позивача в підготовче засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Як вказано вище, ухвалою суду від 11.10.2023 відкладено судове засідання на 18.10.2023. Явку у судове засідання представника позивача визнано обов`язковою.

В ухвалі від 11.10.2023 суд відзначив, що наявні в матеріалах справи докази потребують заслуховування пояснень представника позивача. Відсутність таких пояснень, в свою чергу, унеможливить прийняття обґрунтованого та мотивованого рішення. З огляду на викладене, господарський суд наголосив, що нез`явлення представника позивача в судове засідання перешкоджатиме вирішенню спору.

Господарський суд наголошує, що представник позивача у судове засідання 18.10.2023 не з`явився, причин нез`явлення суду не повідомив. Будь-яких клопотань від позивача, зокрема, заяви про розгляд справи за його відсутності, тощо до суду не надходило.

При цьому суд відзначає, що всі учасники справи були належним чином повідомлені про день, час та місце вказаного судового засідання, що вбачається з наявних в матеріалах справи довідок про доставку електронних листі, відповідно до яких ухвала суду від 11.10.2023 була доставлена до електронної скриньки представника позивача - 11.10.2023.

Господарський суд зазначає, що електронна поштова скринька представника позивача зазначена позивачем в позовній заяві.

Таким чином, суд виходить з того, якщо учасник справи надав суду електронну адресу, зазначивши її у позовній заяві, то слід припустити, що учасник справи бажає/не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на зазначене, суд, який комунікує з учасником справи з допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з "презумпції обізнаності": особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 30.11.2022 у справі №759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Також суд наголошує, що за змістом ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу господарського суду від 11.10.2023 надіслано судом 11.10.2023, зареєстровано в реєстрі 12.10.2023 та оприлюднено 13.10.2023, тобто також завчасно. Отже у позивача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела (у Єдиному державному реєстрі судових рішень).

З урахуванням наведеного, позивач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Єврорпейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Господарський суд наголошує, що в даному випадку підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені ст. 202, 216 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Господарський суд зауважує, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України).

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.06.2020 у справі № 910/16978/19 виклала висновок щодо застосування норми п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, вказавши, зокрема, що правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, навіть, у тих випадках, коли його явка визнана судом необов`язковою і наслідки неявки не роз`яснювалися.

Окрім того, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12.07.2007).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Тобто у положеннях ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України законодавець не застосував слова "може", "має право", "за власної ініціативи" та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене, повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права відносяться до імперативних.

Отже, норми, закріплені у ч. 4 ст. 202 та у п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, за методом правового регулювання є імперативними, що означає те, що відповідно до цих норм процесуального права у разі неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини його неявки та не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, суд має імперативний процесуальний обов`язок залишити позов без розгляду.

Як вказано вище, ухвалою від 11.10.2023 відкладено судове засідання на 18.10.2023. Явку у судове засідання представника позивача визнано обов`язковою. В ухвалі від 11.10.2023 суд відзначив, що наявні в матеріалах справи докази потребують заслуховування пояснень представника позивача. Відсутність таких пояснень, в свою чергу, унеможливить прийняття обґрунтованого та мотивованого рішення. З огляду на викладене, господарський суд наголосив, що нез`явлення представника позивача в судове засідання перешкоджатиме вирішенню спору.

В той же час, представник позивача у судове засідання 18.10.2023 не з`явився, про день, час та місце вказаного судового засідання повідомлений належним чином, причин нез`явлення суду не повідомив. Будь-яких клопотань від позивача, зокрема, заяви про розгляд справи за його відсутності, тощо до суду не надходило.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" про стягнення 13 893 106,24 грн без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дакорт" про стягнення 13 893 106,24 грн - залишити без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили 18.10.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали виготовлено 20.10.2023.

Суддя І.В. Мілєва