ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
"13" жовтня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3107/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМА-315 про відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу за вх.№2-1459/23 від 27.09.2023 у порядку письмового провадження.
у справі №916/3107/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМА-315
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНТА
про стягнення 178 993, 53 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.09.2023 у справі №916/3107/23, позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМА-315 до Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНТА про стягнення 178 993, 53 грн. задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНТА на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМА-315 178 993, 53 грн., з яких: сума пені 23 376, 45 грн., сума 48 % річних 33154, 92 грн., сума штрафів 121 185, 72 грн., сума інфляційних 1276, 44 грн., а також витрати із судового збору у розмірі 2684 грн.

27.09.2023 за вх.№2-1459/23 господарським судом одержано заяву, в якій позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНТА на його користь витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 43 949, 67 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.09.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМА-315 про відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу за вх.№2-1459/23 від 27.09.2029 прийнято до розгляду без повідомлення (виклику) представників сторін у порядку письмового провадження.

10.10.2023 за вх.№35622/23 господарським судом одержано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (сформоване в системі «Електронний суд» 09.10.2023), в якій відповідач просить суд відмовити в задоволенні заяви про відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що аналіз справ, наведених представником позивача, та в яких він надавав правову допомогу, надає можливість стверджувати, що представник позивача спеціалізується на аналогічних справах та працював з ТОВ «Агрозахист Донбас», з яким, згідно з позовною заявою ТОВ «ОПТІМА-315», укладено договір про відступлення права вимоги. Перелік справ та їх предмет, в яких представник позивача приймав участь, вбачається, що ним не надавалась послуга щодо опрацювання нормативної бази, судової практики. Щодо послуги про підготовку та подання заяв по суті, фактично була подана лише позовна заява, для складання якої, з огляду на вищенаведений перелік справ та їх аналогічний предмет, очевидно від представника позивача не вимагалось значних зусиль та часу.

Також відповідач зазначив, що з акту приймання-передачі наданих послуг вбачається, що правова допомога ТОВ «ОПТІМА-315» надавалась протягом 10 годин, отже вартість однієї години надання правової допомоги складає 3500 грн. В той час як Договором про надання правової допомоги від 12.07.2023 року не встановлено розміру гонорару адвоката в погодинному вимірі.

Окрім того відповідач звертає увагу на те, що представник позивача адвокат Колісник Б.О. є одночасно єдиним засновником підприємства, інтереси якого представляє, має право на виплату дивідендів, що свідчить про здійснення спроби додаткового безпідставного отримання грошових коштів під егідою «надання правової допомоги», за відсутності реальності господарської операції, що є неприпустимим.

11.10.2023 за вх.№35876/23 господарським судом одержано додаткові пояснення щодо клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в яких позивач вважає, що твердження відповідача, про те, що всі справи про стягнення заборгованості є ідентичними, є необґрунтованими, так як усі справи про стягнення дебіторської заборгованості є різними та потребують завжди індивідуального прорахунку. Висновок відповідача, що підстави для стягнення втрат на правничу допомогу відсутні, оскільки відсутні документи про сплату коштів, є помилковий та не відповідає положенням ГПК України і правовим висновкам КГС Верховного Суду, зокрема у постановах від 03.10.2019. у справі №922/445/19 від 22.11.2019 у справі №910/906/18. Щодо висновків відповідача про кількість годин та їх вартість, то у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 ВП ВС вказала, що гонорар може встановлюватися як у формі фіксованого розміру так і погодинної оплати. В даному випадку між позивачем і адвокатом було погоджено фіксований гонорар.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:

- договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1);

- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30).

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ч. 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як встановлено господарським судом, у позовній заяві позивачем повідомлено, що орієнтовна сума витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції становить 35 000 грн., а також гонорар успіху у розмірі 5 % від суми заборгованості.

Також, позивачем вказано, що в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України буде надано детальний опис робіт (наданих послуг) та докази понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В подальшому, після ухвалення судом рішення 22.09.2023, позивач подав до суду докази підтвердження витрат на професійну (правничу) допомогу, а саме:

1) договір про надання правової допомоги №03/07 від 03.07.2023, який укладений між Адвокатом Колісник Богданом Олеговичем та Клієнтом: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОПТІМА-315», та згідно з яким Адвокат зобов`язується надати Клієнту юридичні послуги адвоката щодо здійснення усіма законними методами та способами представництва (надання правової допомоги) прав та інтересів Клієнта в усіх органах державної влади, в т.ч., але не виключно, в органах Державної податкової служби України, органах Державної казначейської служби України, органах місцевого самоврядування, в правоохоронних органах, у відносинах з усіма підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та підпорядкування, у всіх судах України у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів Клієнта.

Відповідно до п. 3.1. договору Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату' вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), вартість яких визначається в додаткових угодах, що є невід`ємною частиною цього Договору.

2) додаткову угоду від 12.07.2023 Договору про надання правової допомоги №03/07 під 03.07.2023, у п. 1 якої сторони погодили, що сума (розмір) витрат Клієнта на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції складає 35 000 грн., виходячи із погодженого між Клієнтом та Адвокатом фіксованого гонорару за надання послуг правової допомоги про стягнення заборгованості з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНТА» (ідентифікаційний код 30537463) за Договором поставки №38-13 від 12.03.2019 року.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди окрім фіксованого розміру вартості надання послуг, вказаного в п. І цієї Додаткової угоди, Клієнт також зобов`язується сплатити Адвокату додаткову винагороду за стягнення заборгованості («гонорар успіху») в розмірі 5% від стягнутої суми з боржника.

У п. 4. Додаткової угоди сторони погодили, що оплата послуг Адвоката здійснюється Клієнтом протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту набрання рішенням суду законної сили про стягнення заборгованості з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНТА» (ідентифікаційний код 30537463).

3) акт приймання-передачі наданих послуг від 26.09.2023, який підписаний між сторонами, та згідно з яким Адвокатом надано Клієнту у справі №916/3107/23, яка розглядається Господарським судом Одеської області, наступні послуги:

12.07.2023р. 9.00- 11.00 (2 години) - ознайомлення з наявними документами; попередня консультація Клієнта з приводу заборгованості з ТОВАРИСТВА 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНТА» за Договором поставки №38-13 від 12.03.2019 року; підписання додаткової угоди щодо підготовки позовної заяви та представництва Клієнта в суді;

12.07.2023р. 11.00- 17.00 (6 годин) - підготовка первинних документів; складання (написання) позовної заяви з додатками; формування позовної заяви з додатками, направлення її відповідачу та до господарського суд;

26.09.2023р. 16.00- 18.00 (2 години) - підготовка заяви щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у справі, направлення даної заяви відповідачу та до суду. Фіксована вартість послуг (гонорару) за надання послуг правової допомоги становить 35 000 грн. (10 годин).

Крім того, згідно п.2 Додаткової угоди до Договору, окрім фіксованого розміру вартості надання послуг, вказаного в п.1 Додаткової угоди, Клієнт також зобов`язується сплатити Адвокату додаткову винагороду за стягнення заборгованості («гонорар успіху») в розмірі 5% від стягнутої суми, що складає у даній справі 8 949, 67 грн. (178 993, 53 грн. х 5% = 8 949,67 грн.). Загальна вартість наданих послуг становить 43 949, 67 грн.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21тощо.

Отже, господарський суд, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України. При цьому таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

Аналогічні за своїм змістом правові висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №908/270/21.

Також, господарським судом враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та у постанові від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, згідно з яким суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див. додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 02.06.2014), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до правового висновку, який наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши подані позивачем докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд вважає, що послуги адвоката з ознайомлення з наявними документами, попередня консультація Клієнта з приводу заборгованості з ТОВ «АВАНТА» за Договором поставки №38-13 від 12.03.2019 року; підписання додаткової угоди щодо підготовки позовної заяви та представництва Клієнта в суді; підготовка первинних документів є необхідною передумовою для написання позовної заяви з додатками, а отже і є складовою послуг з складання (написання) позовної заяви.

Також, суд критично оцінює надані позивачем послуги щодо направлення позовної заяви та заяви щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідачу та до суду, оскільки такі послуги не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені ст. ст. 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Щодо гонорару успіху в розмірі 8 949, 67 грн., то господарським судом на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України враховується правовий висновок, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.09.2022 у справі № 910/3547/21, в якому зазначено, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 зі справи № 904/4507/18 зауважила, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями у присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70- 72). З урахуванням наведеного не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, враховуючи заперечення відповідача, виходячи з того, що справу №916/3107/23 було розглянуто господарським судом в порядку спрощеного позовного провадження, господарський суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності, розумності судових витрат та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, дійшов висновку про зменшення розміру понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу до 21974,84 грн.

Керуючись ст.ст.123, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України суд,-

Д О Д А Т К О В О В И Р І Ш И В:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМА-315 про відшкодування витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу за вх.№2-1459/23 від 27.09.2023 у справі № 916/3107/23 задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНТА (68702, Одеська область, Болградський район, м. Болград, вул. Училищна, буд. 95, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОПТІМА-315 (07302, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Грушевського, буд. 3, кв. 31, код. ) витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 21974 (двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 84 коп.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне додаткове рішення складено 13.10.2023.

Суддя Г.Є. Смелянець