РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2023Справа № 910/10239/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Централ Буд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль строй"

про стягнення 500 366, 00 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Централ Буд» (далі - ТОВ «Централ Буд», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль Строй" (далі - ТОВ " Стиль Строй ", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 500 366,00 грн за договором підряду № ЗДП/17 від 22.04.2019.

Позов обґрунтований тим, що відповідач порушив умови укладеного сторонами договору підряду в частині своєчасної сплати вартості виконаних позивачем робіт по реконструкції покрівлі будівлі складу, Е-1, за адресою: Донецька область, Бахмутський район, смт. Миронівський, вул. Заводська, будинок 42А, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові ТОВ «Централ Буд» просить стягнути з відповідача заборгованість за виконані роботи у розмірі 500 366,00 грн. за договором підряду N. 3ДП/17 від 22.04.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач надав суду відзив, у якому позов не визнав, зазначив, що позивачем не надано до суду оригіналів договору підряду № 3ДП/17 від 22.04.2019, погодженого сторонами кошторису та договірної ціни на виконання робіт, проектної документації, підтвердження передання цієї документації та будівельного майданчика підряднику, а надані останнім копії договору підряду та акт приймання виконаних будівельних робіт № 2 не відповідають їх оригіналам. Також відповідач зазначив, що позивачем попущено строк позовної давності, просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю.

Указаний відзив був наданий суду з порушенням строку, визначеного законом, у зв`язку з чим відповідач просив поновити йому цей процесуальний строк. Обґрунтовуючи причини пропуску строку для подачі відзиву, відповідач зазначив, що матеріали позовної заяви до нього не надходили, а про даний спір він дізнався 07.08.2023 під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Розглянувши наведені ТОВ "Стиль Строй" доводи, суд вважав поважними причини пропуску відповідачем процесуального строку для подання відзиву, а тому прийшов до висновку про наявність підстав для поновлення цього строку та прийняття відзиву до розгляду.

Також у своєму відзиві відповідач заявив клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, оскільки спір вимагає детального з`ясування всіх обставин справи, врахування думки сторін та забезпечення їх рівності в господарському процесі, що неможливо зробити в межах 2-місячного розгляду справи у спрощеному провадженні. Розглянувши вказане клопотання, суд вважав його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 250 ГПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про залишення заяви відповідача без задоволення або про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ГПК України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

За змістом ч. 3 ст. 12 ГПК України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, зокрема, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У порядку спрощеного позовного провадження, окрім малозначних справ, може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 247 ГПК України).

У даному випадку, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд прийняв до уваги положення ч. 3, 5 ст. 12, ч. 2 ст. 247 ГПК та зазначив, що у розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України справа не є складною, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають розгляду справи у загальному позовному провадженні.

Разом з тим у своєму клопотанні відповідач не навів обґрунтованих доводів щодо наявності підстав для переходу в загальне провадження, а недостатність строку розгляду справи, який надається у спрощеному позовному провадженні, не є законною підставою для цього.

У той же час слід зазначити, що відповідно до ч. 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи в порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Сторони не обмежені у своєму праві подавати заяви по суті, письмові пояснення із викладенням своєї позиції щодо суті спору, а також заявляти клопотання та заяви, наводити свої доводи, міркування щодо спірного питання, заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань іншої сторони (опонента), та користуватись усіма наданими процесуальними правами учасників справи.

Також положення ГПК України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема, і з аргументами іншої сторони та інших учасників, реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Таким чином розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами жодним чином не свідчить про можливе порушення принципів верховенства права, законності, рівності всіх учасників господарського процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування усіх обставин справи.

З огляду на викладене доводи відповідача про те, що для забезпечення його процесуальних прав, забезпечення рівності сторін по справі, забезпечення ефективного захисту прав і законних інтересів сторін, дотримання завдань господарського судочинства, розгляд справи має здійснюватися за правилами загального позовного провадження, є безпідставними.

З наведених підстав суд вирішив у задоволенні вказаного клопотання ТОВ "Стиль Строй" відмовити.

Крім того у відзиві відповідач заявив клопотання про витребування у позивача (ТОВ «Централ Буд») доказів, а саме: оригіналу договору підряду № 3ДП/17 від 22.04.2019, акту приймання виконання будівельних робіт № 2 за 28.06.2019, відгуку щодо співпраці вих. №22-3 від 22.08.2019, доданих до позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

З аналізу ст. 81 ГПК України вбачається, що особа яка подає клопотання про витребування доказів має зазначити обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати та вказати заходи, яких особа, яка подає клопотання вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Разом з тим відповідач, подаючи клопотання про витребування доказів, не вказав, які заходи для отримання цих доказів ним вживалися самостійно, та не зазначив причини неможливості самостійного надання таких доказів, адже відповідач є стороною договору і повинен мати затребувані докази.

Водночас, зі свого боку, позивач пояснив, що надання оригіналів поданих документів є неможливим, оскільки вони знаходяться на тимчасово окупованій території, за адресою: Донецька область, Бахмутський р-н., смт. Миронівський, у попереднього директора ТОВ «Централ Буд».

За таких обставин суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів (оригіналів документів).

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті позову та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 22 квітня 2019 року між ТОВ «Централ Буд» (підрядник) та ТОВ «Стиль Строй» (замовник) був укладений договір підряду № 3ДП/17, відповідно до якого замовник доручив та зобов`язався прийняти та оплатити, а підрядник - виконати на свій власний ризик у строк до 30.06.2019 доручені йому роботи з реконструкції покрівлі будівлі складу Е-1, що розташована за адресою: Донецька область, Бахмутський район, смт. Миронівський, вул. Заводська, будинок 42А (п. 1.1).

Відповідно до п. 2.1 договору підряду загальна вартість робіт складає 500 366,00 грн., в т.ч. ПДВ - 83 394, 33 грн. Договірна ціна не є динамічною і не може бути змінена в бік збільшення або зменшення протягом дії договірних відносин (п. 2.2).

Розрахунки за виконані роботи здійснюються в межах договірної ціни та виділених коштів на фінансування. Остаточні платежі проводяться після завершення робіт і передач виконавчої документації замовнику в повному обсязі (п. 11.2 договору).

Пунктом 11.3 договору визначено, що підставою для розрахунків є підписані сторонами акт прийняття виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2в) та довідка про вартість виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-3).

Згідно з п. 11.4 договору замовник за участю підрядника чи самостійно перевіряє обґрунтованість поданих йому документів, підписує та передає їх підряднику впродовж 5 (п`яти) календарних днів, якщо платежі за виконані роботи є проміжними, і впродовж 28 (двадцяти восьми) календарних днів, якщо платежі за виконані роботи є кінцевими.

Відповідно до п. 13.2.2 договору замовник зобов`язаний прийняти в установленому порядку та оплатити виконані роботи.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до моменту його остаточного виконання, але в будь-якому випадку до 31 грудня 2019 року (п. 17.1 договору).

За змістом ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з ч. 2 наведеної статті договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

За приписами частини 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Зазначена норма кореспондується з ч.1 ст. 318 ГК України.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Судом встановлено, що позивач умови договору виконав у повному обсязі, а відповідач прийняв дані роботи, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія акту приймання виконаних будівельних робіт (типова форма № КБ-2в) № 2 від 28.06.2019, що був підписаний сторонами без зауважень.

Крім того в матеріалах справи міститься копія відгуку ТОВ "Стиль Строй" (замовника) щодо співпраці № 22-3 від 22.08.2019, що був направлений позивачу, з якого вбачається, що в процесі виконання робіт за договором підряду № 3ДП/17 від 22.04.2019 ТОВ «Централ Буд» зарекомендувало себе як надійний підрядник, всі роботи були закінчені в терміни, узгоджені договором, зауважень щодо проведених робіт не було.

Разом з тим відповідач, зі свого боку, зобов`язання зі сплати вартості робіт не виконав.

Отже, оскільки строк оплати виконаних за договором підряду робіт з реконструкції покрівлі будівлі настав, а відповідач такої оплати не здійснив, судом встановлено, що у відповідача виникла заборгованість на суму 500 366,00 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості робіт відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ТОВ "Стиль Строй" заборгованості в сумі 500 366,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача проти розгляду справи за поданими позивачем копіями документів (договору підряду, акту прийняття виконаних підрядних робіт № 2 від 28.06.2019 року, листа-відгуку ТОВ «Стиль Строй» від 22.08.2019) та невідповідності цих копій оригіналам, суд зазначає, що відсутність оригіналів вказаних документів у позивача не є перешкодою для належного підтвердження реальності господарських операцій, проведених між його сторонами, за умови наявності інших доказів.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідні документи, зокрема й локальний кошторис, договірна ціна, дефектний акт до договору, також подавалися ТОВ «Централ Буд» 24.08.2019 та 15.10.2019 року у складі тендерних пропозицій при участі у тендерах № UA-2019-08-09-000078-b (замовник - Комунальне унітарне підприємство «Мирком» Миронівської селищної ради), які знаходяться y відкритому доступі на загальнодоступному ресурсі - електронній системі публічних закупівель Prozorro.gov.ua, що належить Державному підприємству «Проззоро», за посиланнями: https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-08-09-000078-b; https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2019-09-30-001183-b.

Поряд з цим відповідач, на підтвердження своїх заперечень щодо справжності договору підряду, акту прийняття виконаних підрядних робіт, листа ТОВ «Стиль Строй» від 22.08.2019 та невідповідності їх копій оригіналам, не надав будь-яких доказів, хоч він є також стороною договору підряду.

Верховний Суд у постанові від 11.09.2020 року по справі № 910/16505/19 наголосив на тому, що 17.10.2019 року набув чинності Закон України від 20.09.2019 року № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема, внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з «Достатність доказів» на нову - «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів». Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто із введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на і спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.08.2020 року у справі № 904/2357/20.

Із врахуванням зазначеного, суд вважає, що копії договору підряду та всіх доданих до нього позивачем документів є належними, допустимими, достовірними та більш вірогідними доказами того, що договір підряду був укладений між сторонами та всі роботи відповідно до нього були виконані позивачем та прийняті відповідачем належними чином, в той час, як останнім не надано будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності складає три роки і не залежить від суб`єктного складу правовідносин.

Відповідач зазначає, що строк позовної давності за вимогою про стягнення вартості виконаних робіт, оплата якої мала бути здійснена 28.06.2019, сплив 29.06.2022.

Разом з тим суд враховує, що постановою КМУ року № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами КМУ) з 12.03.2020 року на всій території України встановлено карантин.

Законом України від 30.03.2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, п. 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Зазначений Закон набрав чинності 02.04.2020.

Отже, строк позовної давності, визначений статтею 257 ЦК України, був продовжений на строк дії карантину, який, у свою чергу, неодноразово продовжувався постановами КМУ від 20.05.2020 року № 392, від 22.07.2020 року № 641, від 09.12.2020 року № 1236 (із змінами та заповненнями) з 22 травня 2020 року до 30 червня 2023 року.

У контексті зазначеного судом встановлено, що позивач звернувся до суду 28.06.2023 року, тобто в період дії карантину, а отже, строк позовної давності для звернення ТОВ «Централ Буд» з даним позовом не є пропущеним.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що господарським судом були створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції, однак, відповідач доводів позовної заяви не спростував, доказів належного виконання умов договору не надав, тому суд дійшов висновку про задоволення позову ТОВ «Централ Буд».

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Централ Буд» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиль Строй" про стягнення 500 366, 00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Строй» (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 17, приміщення 85, ідентифікаційний код: 42335324) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Централ Буд» (03035, м. Київ, вул. Солом?янська, буд.1, ідентифікаційний код: 40392045) заборгованість у сумі 500 366 (п`ятсот тисяч триста шістдесят шість) грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 7 505 (сім тисяч п`ятсот п`ять) грн. 49 коп.

Повний текст рішення складений 17 жовтня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.