СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 917/623/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Семенові О.Є.

за участю:

прокурора Горгуль Н.В., посвідчення від 01.03.2023 року №072883;

позивача не з`явився;

1-го відповідача адвоката Стосовського М.В., ордер серії ВІ№ 1142396; Колісник В.Г. голова;

2-го відповідача не з`явився;

3-го відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу представника Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Зоря" адвоката Стасовського М.В. (вх. №1290П/1-18) та апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури (вх. №1291П/1-18)

на рішення господарського суду Полтавської області від 24.05.2023 року у справі № 917/623/22, ухвалене в приміщенні господарського суду Полтавської області (суддя Сірош Дмитро), повний текст якого складено 05.06.2023 року

за позовом Керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області, Полтавська область в інтересах держави в особі: Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства, Полтавської обласної державної адміністрації, м. Полтава

до 1.Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Зоря", Полтавська область

2.Полтавської районної державної адміністрації (правонаступник- Чутівської районної державної адміністрації), м. Полтава

3.Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, м. Полтава

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України, м. Київ

про скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди, повернення земельної ділянки, скасування державної реєстрації та припинення права оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Диканської окружної прокуратури Полтавської області звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом , в якому просить скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011 та припинити усі права щодо неї; визнати незаконним та скасувати розпорядження Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області № 360 від 22.07.2005 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та іншого сільськогосподарського призначення на умовах оренди СВК Зоря на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області загальною площею 734,06 га (кадастровий номер :00:002:0011) в частині передачі: 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод; скасувати державну реєстрацію та припинити право власності Чутівської районної державної адміністрації на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0011 площею 738,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, запис про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.05.2021 року за № 42213295; визнати недійсним договір оренди землі від 25.12.2005 року, укладений між Чутівською державною адміністрацією Полтавської області та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Зоря про надання в оренду земельної ділянки площею 734,06 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чутівської селищної ради Полтавського району (Чутівського району) Полтавської області в частині передачі: 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод; скасувати державну реєстрацію та припинити право оренди СВК Зоря на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0011 площею 738,06, яка розташована за межами населених пунктів на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області в частині передачі: 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод, запис про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 42213299 від 26.05.2021 року; зобов`язати СВК Зоря, повернути земельні ділянки лісогосподарського призначення площею 3,4961 га, та площею 44,6281 га, які включені до земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011, площею 738,0600 га, що розташовані за межами населених пунктів на території Чутівської селищної ради Полтавської області на користь власника - держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації, шляхом підписання акту прийому-передачі землі; зобов`язати СВК Зоря, повернути земельні ділянки водного фонду (в тому числі 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод), а також землі сільськогосподарського призначення площею 630,12 га, які включені до земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011, площею 738,0600 га, що розташовані за межами населених пунктів на території Чутівської селищної ради Полтавської області на користь власника - в особі Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, шляхом підписання акту прийому-передачі землі.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 24.05.2023 року у справі №917/623/22 відмовлено в позові повністю.

Представник СВК "Зоря" адвокат Стасовський М.В. (далі апелянт 1) з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду першої інстанції, виклавши його в редакції доводів апеляційної скарги.

Апелянт 1 в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

У розпорядженні Чутівської районної державної адміністрації від 22.07.2005 року йдеться не про 734,06 га, як зазначено у позові, а про 738,06 га; такого розпорядження не існує.

Земельна ділянка, яка перебуває у користуванні у СВК "Зоря" не має будь-якого відношення до земель колишніх колективних сільськогосподарських підприємств та до земель Племзаводу "Чутове".

Земельна ділянка, передана в оренду СВК "Зоря" в 2005 році, тобто не в період чинності планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування 2017 року, а з різницею в 12 років.

Посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02.12.2020 року у справі №370/910/14-ц, від 02.09.2019 року у справі №500/5291/13-ц, від 02.09.2020 року у справі №635/1378/18, від 13.05.2021 року у справі №910/6393/20.

Прокурором не надано жодного правовстановлюючого документу на підтвердження виникнення та існування у Державного лісогосподарського об`єднання "Полтаваліс" права постійного користування спірною земельною ділянкою.

В оскаржуваному рішенні не зазначено в чому саме полягає зміст порушення інтересів держави та яке конкретно право позивачів порушено.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 року, суддею доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Гребенюк Н.В.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 року, зокрема відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника СВК "Зоря" адвоката Стасовського М.В. на рішення господарського суду Полтавської області від 24.05.2023 року у справі; учасникам справи встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 ГПК України, з доказами надсилання його апелянту; призначено справу до розгляду на "23" серпня 2023 р. о 12:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132; явка сторін обов`язковою не визнавалась; вчинено інші процесуальні дії; витребувано з господарського суду Полтавської області матеріали справи №917/623/22.

Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури (далі апелянт 2) з рішенням господарського суду першої інстанції, також, не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду першої інстанції повністю та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апелянт 2 в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

Право вимоги щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки належить Полтавській обласній державній адміністрації, яка вправі вимагати повернення земель лісового фонду державної власності, які не можуть використовуватися для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та перебувати у комунальній власності.

Посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 20.08.2013 року у справі №3-18гс13, постановах Верховного Суду від 08.11.2022 року .у справі №910/11193/20, від 26.04.2022 року у справі №372/453/19, від 07.11.2018 року у справі №488/5027/14-ц.

Сам по собі факт обізнаності прокурора про існування спірних договорів не є доказом обізнаності уповноважених органів держави про порушення їх прав, а тому строк позовної давності для звернення прокурора з даним позовом не пропущено.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі №487/10128/14, від 15.09.2020 року у справі №469/1044/17, від 09.12.2020 року у справі №676/2332/18, від 10.02.2021 року у справі №449/723/17 вказані можливі способи уникнення таких порушень, яких може вимагати законний власник, а саме шляхом оспорення відповідних рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договорів або інших правочинів, а також вимагаючи повернути земельну ділянку.

Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 03.07.2023 року, суддею доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Гребенюк Н.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 року, зокрема відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури на рішення господарського суду Полтавської області від 24.05.2023 року у справі; учасникам справи встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 ГПК України, з доказами надсилання його апелянту; призначено апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури до розгляду на "23" серпня 2023 р. о 12:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі судових засідань № 132, разом з апеляційною скаргою представника СВК "Зоря" адвоката Стасовського М.В., об`єднавши скарги в одне провадження; явка сторін обов`язковою не визнавалась; вчинено інші процесуальні дії.

18.07.2023 року на адресу суду з господарського суду Полтавської області надійшли матеріали справи №917/623/22 (вх.№8318).

19.07.2023 року на адресу суду від СВК "Зоря" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 8388), який долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказано на те, що прокурор, визначаючи одним із позивачів Чутівську селищну раду, був достеменно обізнаним про існування наказу №49-ОТГ від 15.12.2020 року "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність", який і створює правові підстави для виникнення права комунальної власності в територіальної громади селища Чутове на спірну земельну ділянку; сам факт відсутності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про набуття Чутівською селищною радою права комунальної власності на спірну земельну ділянку, не є підставою для неможливості визначення належного відповідача стосовно відповідної позовної вимоги; враховуючи наказ №49-ОТГ від 15.12.2020 року та зміст п. 24 Перехідних положень ЗК України, прокурор міг самостійно визначити належного відповідача за вимогою про скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки та припинення всіх прав на неї або залучити належного відповідача в ході попереднього засідання; жодних порушень вимог законодавства при прийнятті розпорядження Чутівської РДА №360 від 22.07.2005 року та укладенні спірного договору оренди допущено не було, а тому суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог з підстав їх необґрунтованості, а не з підстав пропущення строку позовної давності.

24.07.2023 року на адресу суду від 3-го відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 8582), який долучено до матеріалів справи, в якому останній просить апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, в обгрунтування якого вказує на те, що спірна земельні ділянка відноситься до комунальної форми власності, власником якої є Чутівська селищна рада Полтавського району Полтавської області, в інтересах якої прокурором заявлено позов та яка в даній справі має процесуальний статус позивача; апелянт 2 не вказує яким саме чином ГУ Держгеокадастру у Полтавській області допущено порушення прав позивачів в інтересах яких подано позов; прокурор не зазначає ніяких вимог, які б стосувалися ГУ Держгеокадастру у Полтавській області.

25.07.2023 року від Диканської окружної прокуратури Полтавської області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 8679), який долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого останній вказує на те, що на час звернення прокурора з позовом до місцевого господарського суду, власником спірної земельної ділянки була Чутівська районна державна адміністрація Полтавської області, а орендарем - СВК Зоря, на підставі договору від 25.12.2005 року; право вимоги щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки у даному випадку належить Полтавській обласній державній адміністрації (на час війського стану військовій) адміністрації, яка вправі вимагати повернення земель лісового фонду державної власності, які не можуть використовуватися для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та перебувати у комунальній власності.

11.08.2023 року на адресу суду від прокурора Харківської обласної прокуратури Горгуль Н.В. надійшло клопотання (вх.№9445), яке долучено до матеріалів справи, в якому остання просила надати можливість участі у судовому засіданні, призначеному на 23.08.2023 року о 12:30 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконференцз`язку EasyCon.

З 10.08.2023 року по 21.08.2023 року включно суддя-доповідач Терещенко О.І. перебувала у щорічній відпустці.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.08.2023 року, зокрема задоволено клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури Горгуль Н.В.; судове засідання у справі, призначене на "23" серпня 2023 р. о 12:30 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, ухвалено провести за участю прокурора Харківської обласної прокуратури Горгуль Н.В. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного представника; вчинено інші процесуальні дії.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.08.2023 року, зокрема оголошено перерву у розгляді справи до "06" вересня 2023 р. о 14:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132; судове засідання у справі ухвалено провести за участю прокурора Харківської обласної прокуратури Горгуль Н.В. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного представника; явка сторін обов`язковою не визнавалась; вчинено інші процесуальні дії.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2023 року, зокрема оголошено перерву у розгляді справи до "20" вересня 2023 р. о 14:45 год.у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132, явка сторін обов`язковою не визнавалась; вчинено інші процесуальні дії.

12.09.2023 року на адресу суду від СВК "Зоря" надійшли додаткові письмові пояснення (вх.№10959), які долучено до матеріалів справи, в яких останній посилається на п. 2 договору, що в оренду передаються 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод; прокурор просить зобов`язати СВК "Зоря" повернути земельні ділянки лісогосподарського призначення площею 3,4961 га, та площею 44,6281 га, загальна площа 48,1242 га; аналізуючи умови договору оренди землі від 25.12.2005 року, в оренду СВК "Зоря" не передавалися земельні ділянки саме лісогосподарського призначення; до позову долучено Планшет №4, Лісовпорядкування 1989 року, відповідно до якого відсутня спірна земельна ділянка та спростовується позиція прокурора, що лісонасадження, які знаходяться на земельній ділянці площею 738,06 га з кадастровим номером :00:002:0011 відносяться саме до земель лісогосподарського призначення; у позові не ставиться питання стосовно неправомірності отримання на правах оренди земель саме сільськогосподарського призначення, а заявлена вимога про визнання незаконним та скасування розпорядження Чутівської районної державної адміністрації № 360 від 22.07.2005 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та іншого сільськогосподарського призначення на умовах оренди СВК "Зоря" на території Чутівської селищної ради Чутівського району загальною площею 734,06 га (кадастровий номер :00:002:0011) саме щодо земельної ділянки в частині передачі: 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод; аналогічно і в частині вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 25.12.2005 року, укладеного між Чутівською державною адміністрацією та СВК "Зоря" про надання в оренду земельної ділянки площею 734,06 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чутівської селищної ради Полтавського району (Чутівського району) щодо земельної ділянки в частині передачі: 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод; однак, згідно позову прокурор просить зобов`язати СВК "Зоря" повернути земельні ділянки водного фонду (в тому числі 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод), а також землі сільськогосподарського призначення площею 630,12 га, які включені до земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011, площею 738,0600 га, що розташовані за межами населених пунктів на території Чутівської селищної ради на користь власника - в особі Чутівської селищної ради, шляхом підписання акту прийому-передачі землі; прокурором не оскаржується правомірність набуття права оренди на землі сільськогосподарського призначення, а тому не оспорюючи в цій частині таке набуття, неправомірно ставиться вимога про повернення земель сільськогосподарського призначення площею 630,12 га до Чутівської селищної ради, яка і так є фактичним власником та володільцем такої земельної ділянки, оскільки СВК "Зоря" є виключно титульним володільцем, тобто таким, який володіє майном за цивільно-правовими договорами (майнового найму (оренди), підряду, зберігання, застави та ін.).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 року, зокрема оголошено перерву у розгляді справи до "04" жовтня 2023 р. о 13:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась; керівнику Полтавської обласної прокуратури у строк до 02.10.2023 року ухвалено надати суду апеляційної інстанції письмові пояснення, з урахуванням додаткових письмових пояснень (вх.№10959 від 12.09.2023 року) наданих СВК "Зоря"; вчинено інші процесуальні дії.

25.09.2023 року на адресу суду від 1-го відповідача надійшли додаткові пояснення (вх.№11534), які долучено до матеріалів справи, в обґрунтування яких останній вказує на те, що прокурором не надано доказів того, що відповідне лісовпорядкування проводилося в порядку та з дотриманням вимог, передбачених нормативно- правовими актами; додані до позову частини з документів, не містять відмітки, що останні пройшли відповідне затвердження компетентними органами державної влади, як те передбачено положеннями ст. 48 ЛК України, визначити походження даних документів не можливо; долучені до справи планшети не передбачені жодними з Інструкцій та вимог ЛК України, що підтверджує їх неналежність та недопустимість як доказу; матеріали справи не містять інформації про 123 квартал Іскрівського лісництва, в якому, за версією прокурора, мається перетин загальною площею 44.6281 га. земель лісового фонду із орендованою СВК "Зоря" земельною ділянкою; інформація, яка надана Українським державним проектним виробничим об`єднанням "Київська лісовпорядна експедиція" та ДП "Харківська державна лісовпорядна експедиція" від 2007, 2017 років, не може бути достовірним доказом, бо не містить точних даних, а лише припущення щодо площі перетину спірної земельної ділянки з землями лісового фонду; все лісовпорядкування ведеться на основі інформації Державного земельного кадастру (ст. 49 ЛК України), веденням якого займається Держгеокадастр та відповідні управління в областях; у разі наявності в межах земельної ділянки кадастровий номер :00:002:0011 площею 738,06 га перетинів з землями лісового фонду, оскаржувані договори оренди землі укладені б не були; всі таксаційні описи стосуються байрачних та захисних лісів та лісів у межах населених пунктів; незрозуміло, яке відношення мають такі ліси до земельної ділянки, яка перебуває в оренді СВК "Зоря", та на якій розташовані лісонасадження, які до земель лісогосподарського призначення відношення не мають.

04.10.2023 року від Полтавської обласної прокуратури надійшли додаткові пояснення (вх.№12055 ел. 13571), які долучено до матеріалів справи, в обґрунтування яких вказано на те, що відсутність проекту землеустрою щодо встановлення меж і розмірів водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водотоку або іншої землевпорядної документації не спростовує наявності на вказаних земельних ділянках прибережної захисної смуги водного об`єкта; підтвердження Регіональним офісом водних ресурсів факту наявності на спірній земельній ділянці водних об`єктів вказує на їх приналежність до земель водного фонду.

У судовому засіданні 23.08.2023 року, 06.09.2023 року, 20.09.2023 року та 04.10.2023 року апелянт 2 (прокурор) підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення господарського суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити; представники СВК "Зоря" (апелянта 1) просили змінити рішення господарського суду першої інстанції, виклавши його в редакції доводів апеляційної скарги.

Представники позивача та 2-го та 3-го відповідачів в у судове засідання, призначене в приміщенні Східного апеляційного господарського суду 23.08.2023 року, 06.08.12023 року, 20.09.2023 року та 04.10.2023 року не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції; розгляд справи здійснювався судом за відсутності вказаних учасників справи.

Ухвалу суду від 20.09.2023 року було надіслано засобами поштового зв`язку: Диканській окружній прокуратурі Полтавської області (№600)Чутівській селищній раді Полтавського району Полтавської області (№651), Полтавському обласному управлінню лісового та мисливського господарства (№562), Полтавській обласній державній адміністрації (№619), СВК "Зоря" (№627), Полтавській районній державній адміністрації (№635), ГУ Держгеокадастру у Полтавській області (№597), Державному спеціалізованому господарському підприємству Ліси України (№643).

Процесуальні документи надсилались Керівнику Диканської окружної прокуратури Полтавської області, Полтавській обласній державній адміністрації, Полтавській районній державній адміністрації (правонаступник- Чутівської районної державної адміністрації), ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, Державному спеціалізованому господарському підприємству Ліси України до електронного кабінету в системі "Електронний суд".

05.10.2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі №906/184/21, від 02.11.2022 року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).

Також, інформацію про дату, час та місце розгляду справи було розміщено на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали суду апеляційної інстанції від 23.08.2023 року, від 06.09.2023 року, та від 20.09.2023 року у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від учасників справи впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного апеляційного перегляду справи, розгляд скарги здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з заходами, встановленими особливим режимом роботи суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників 1-го відповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Диканською окружною прокуратурою під час опрацювання відомостей, отриманих з метою встановлення наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру в інтересах держави в суді, виявлено факти порушення вимог земельного законодавства під час відведення земельної ділянки на умовах оренди на території Полтавського району (Чутівської селищної ради) за рахунок земель лісового та водного фонду та встановлено таке.

Розпорядженням голови Чутівської районної державної адміністрації № 164 від 12.04.2005 року, затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди СВК "Зоря" на території Чутівської селищної ради, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва та іншого сільськогосподарського призначення та передано в оренду СВК "Зоря" земельну ділянку площею 736,24 га.

Розпорядженням голови Чутівської районної державної адміністрації № 360 від 22.07.2005 року змінено пункти 1 та 2 розпорядження голови Чутівської районної державної адміністрації № 164 від 12.04.2005 року, відповідно до якого затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та іншого сільськогосподарського призначення на умовах оренди СВК "Зоря" на території Чутівської селищної ради та передано в оренду СВК "Зоря" земельну ділянку площею 738,06 га.

25.12.2005 року Чутівська районна державна адміністрація Полтавської області та СВК "Зоря" уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 734,06 га в тому числі ріллі - 433,24 га, сіножаті - 82,51 га пасовища - 86,94 га, лісонасадження - 57,18 га, забудова землі і дороги - 6,6 га, болото - 49,57 га, внутрішні води - 1,57 га, шляхи - 6,7 га, господарські будівлі і двори - 9,75 га, яка знаходиться на території Чутівської селищної ради, строком на 49 років.

05.01.2006 року договір зареєстрований у Чутівському районному відділі Полтавської регіональної філії ДП Центр ДЗК за № 06.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди земельної ділянки СВК Зоря зареєстровано за № 42213299 від 26.05.2021 року.

Чутівською районною державною адміністрацією Полтавської області 18.10.2004 року за № 01-31/3286 надано дозвіл СВК "Зоря" на замовлення землевпорядній організації виготовлення проекту землеустрою, що забезпечить еколого - економічне обґрунтування сівозміни і впорядкування угідь та кадастрової документації на укладання договорів оренди, який не відповідає вимогам п. 3 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 677 яким вказано, що проект відведення земельної ділянки розробляється на підставі рішення сільської, селищної, міської ради, районної Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок; надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, що забезпечить еколого-економічне обґрунтування сівозміни і впорядкування угідь, що відповідно до ст. 182 ЗК України, чинної на час виникнення спірних правовідносин, полягає в забезпеченні раціонального використання та охорони земель, створенні сприятливого екологічного середовища та поліпшенні природних ландшафтів та є різним по суті з проектом відведення земельної ділянки для надання в подальшому в оренду; в дозволі не зазначено місце розташування, площу та цільове призначення земельної ділянки щодо якої надається дозвіл на розробку кадастрової документації, що є наслідком відсутності конкретизації для яких цілей надається дозвіл на розробку кадастрової документації орендарю; вказана невизначеність знайшла своє подальше підтвердження при розробці технічної документації із землеустрою на вказану земельну ділянку, зокрема відповідно до технічної документації на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0011 цільовим призначенням є код 2.1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та код 1.8 для іншого с/г призначення, що суперечить ст. 20 ЗК України, оскільки земельна ділянка повинна використовуватися за одним цільовим призначенням.

Відповідно до інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ДП "Харківська державна лісовпорядна експедиція" № 326 від 31.07.2020 року, земельна ділянка площею 738,0600 га з кадастровим номером :00:002:0011 має перетин з землями Державного лісового фонду кв.119 Іскрівського лісництва ДП "Полтавське лісове господарство", орієнтовна площа перетину становить - 3,4961 та кв.123 Іскрівського лісництва ДП "Полтавське лісове господарство", орієнтовна площа перетину становить - 44,6281 га.

Земельна ділянка була відведена, в тому числі, за рахунок земель, які в силу положень ст. ст. 19, 57, 84 ЗК України та статті 5 ЛК України, відносяться до земель лісогосподарського призначення та використовуються для ведення лісового господарства.

Відповідно до рішення Полтавської обласної ради від 31.10.2001 року "Про надання земель лісового фонду, які перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств" обласна рада передала в постійне користування Державному лісогосподарському об`єднанню Полтаваліс земельні ділянки лісового фонду по колишньому Чутівському району площею 119,4 га, що підтверджується актом прийому-передачі лісових насаджень від 07.11.2001 року та Проэктом внутрихозяйственного землеустройства племзавода Чутово Чутовского районаПолтавской области, отделение им. Димитрова, інвентарний номер IV-I-63, до складу яких увійшли землі Державного лісового фонду кв. 119 та кв.123 Іскрівського лісництва ДП Полтавське лісове господарство, які наразі передані в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у складі земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011.

Наявність земель лісогосподарського призначення в межах спірної земельної ділянки також підтверджується Схемами розташування земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011 відносно земель лісогосподарського призначення ДП Полтавське лісове господарство, згідно матеріалів лісовпорядкування 1989, 2007, 2017 років, на території смт. Чутове, Чутівського району Полтавської області.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000092 від 14.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 КК України, 13.01.2022 проведено огляд місцевості, а саме частини земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011, що знаходиться з південно-східної сторони від с. Кантемирівка Полтавського району Полтавської області та південно-західної сторони від с. Водяне Полтавського району Полтавської області; в межах східної частини південної сторони вказаної ділянки знаходиться лісовий масив; лісовий масив має неправильну продовгувату форму та розташований з південної сторони с. Стінка Полтавського району Полтавської області та з північної сторони с. Новофедорівка Полтавського району Полтавської області. Лісовий масив в своїй більшості складається з листяних дерев вегетативного походження; згідно протоколу допиту від 13.01.2022 року в якості свідка помічника лісничого Іскрівського лісництва ДП "Полтавський лісгосп" вік дерев лісового масиву станом на 2022 рік становить приблизно від 75 до 87 років.

При набутті права оренди на спірну земельну ділянку незаконно змінено цільове призначення земель із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зміна цільового призначення спірної земельної ділянки відбулась із порушенням частин 1, 2 статті 20 ЗК України, а саме - без дотримання встановленого законом порядку отримання згоди на вилучення земельної ділянки у постійного користувача, без отримання висновку органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Згідно з інформацією Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства від 23.04.2021 року №04-32/346 та інформації ДП "Полтавське лісове господарство" від 30.07.2021 року №780/02-04 вказаними підприємствами жодних погоджень на відчуження (вилучення) земельних ділянок, що входять до складу Іскрівського лісництва не надавалися.

Розпорядженням голови Чутівської районної державної адміністрації № 360 від 22.07.2005 року затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та іншого сільськогосподарського призначення на умовах оренди СВК "Зоря" на території Чутівської селищної ради та передано в оренду СВК "Зоря" земельну ділянку площею 738,06 га до складу якої увійшли об`єкти водного фонду, а саме: болота - 49,57 га, внутрішні води -1,57 га.

25.12.2005 року на підставі договору оренди земельної ділянки між Чутівською районною державною адміністрацією Полтавської області та СВК "Зоря" вказані об`єкти водного фонду передані в довгострокову оренду в складі земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на підтвердження розташування водних об`єктів на вказаній земельній ділянці прокурор надав схему земельної ділянки, відповідно до якої, згідно з даними форми 6-зем, земельна ділянка складається в тому числі з боліт, площею 49,57 га та внутрішніх вод, площею 1,57 га, що підтверджується даними з Проэкта внутрихозяйственного землеустройства племзавода Чутово Чутовского района Полтавской области, отделение им. Димитрова, інвентарний номер IV-I-63, на якому нанесено вказані вище об`єкти водного фонду.

Згідно листа Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області Державного агентства водних ресурсів України №21/01-05 від 11.01.2022 року, за результатами розгляду картографічних матеріалів: Топографічної карти 1:10000 (Главное управление геодезии и картографи при Совете Министров СССР, схемка 1970 года), карти Google та Публічної кадастрової карти України (аналітичний шар умовна прибережна захисна смуга) встановлено, що на земельній ділянці із вказаним кадастровим номером розміщена прибережна захисна смуга р. Коломак (південно-східна частина ділянки) та ставка (північна частина ділянки), орієнтовною площею 1,0 га.; прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою та, що відповідний проект землеустрою щодо встановлення меж і розмірів водоохоронних зон та прибережних захисних смуг р. Коломак на земельній ділянці з кадастровим номером :00:002:0011 в Офісі відсутній.

Земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0011, загальною площею 738,06 га, яка передана СВК "Зоря" в оренду Чутівською районною державною адміністрацією Полтавської області, частково складається, в тому числі, із земель водного фонду.

Відповідно до листа № 21/01-05 від 11.01.2022 року Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області жодних погоджень стосовно надання в оренду, вилучення чи зміни цільового призначення земель водного фонду, які увійшли до складу земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011 не надавалось.

Згідно рішення Чутівської селищної ради від 11.12.2020 року, наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 49-ОСГ від 15.12.2020 року 07.07.2022 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0011, площею 738,06 га зареєстровано за Чутівською селищною радою (номер запису 47297519), тобто станом на час розгляду справи спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності селищної ради.

Вказані обставини стали підставою для звернення прокурора з відповідним позовом до господарського суду Полтавської області, в обґрунтування якого позивачем вказано на те, що в частині земель лісогосподарського призначення земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0011 має перетин з землями Державного лісового фонду кв. 119 та кв. 123 Іскрівського лісництва ДП Полтавське лісове господарство, які перебували в постійному користуванні останнього, тому розпорядження такою землею районна державна адміністрація мала право здійснювати після погодження з землекористувачем та отримання висновку органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства, чим порушила вимоги статей 20, 122, 149 ЗК України; до складу земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011 входять землі водного фонду, а саме: болота, внутрішні води та прибережна захисна смуга річки Коломак, тому розпорядження такою землею районна державна адміністрація не мала права здійснювати, чим порушила вимоги статей 88, 89 ВК України; передача в оренду СВК Зоря земельної ділянки відбулась з порушенням вимог лісового, водного та земельного законодавства, у зв`язку з чим, договір оренди земельної ділянки від 25.12.2005 року підлягає визнанню недійсним, а земельні ділянки лісового та водного фонду - поверненню на користь держави.

24.05.2023 року господарським судом Полтавської області ухвалено оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга апелянта 1 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга апелянта 2 підлягає задоволенню з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у позові повністю, зокрема виходив з того, що належним відповідачем у справі має бути особа за якою зареєстровано право на спірну земельну ділянку, тобто Чутівська селищна рада Полтавського району Полтавської області, яка, водночас має статус позивача у цій справі, а вимога про припинення усіх прав щодо земельної ділянки призведе до позбавлення права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0011, власником якої є позивач у справі; враховуючи, що моментом, коли компетентні органи, які уповноважені були розпоряджатися земельними ділянками лісогосподарського призначення, а саме Чутівська районна державна адміністрація (Полтавська районна державна адміністрація як правонаступник) або Кабінет Міністрів України, є прийняття Чутівською районною державною адміністрацією відповідного розпорядження, а саме 2005 рік, зважаючи, що з дати прийняття спірного рішення до моменту звернення прокурором з позовом у цій справі минуло більше 17 років, позовна давність для подання позову у цій справі спливла; встановивши, що передачу земельної ділянки в оренду здійснено державою у 2005 році шляхом прийняття рішень державним органом, тобто внаслідок реалізації волі держави на розпорядження державної власністю, держава, зокрема, в особі Кабінету Міністрів України та утворених ним державних органів, в тому числі місцевих державних адміністрацій, які мали повноваження щодо розпорядження землями державної власності та контролю за додержанням земельного законодавства, у 2005 повинна була довідатись про порушення вимог земельного законодавства при передачі спірних земельних ділянок у користування.

Колегія суддів вважає вказані висновки місцевого господарського суду необґрунтованими, з огляду на таке.

Щодо вимоги прокурора про скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011 та припинення усіх прав щодо неї, слід зазначити таке.

Так, розпорядженням голови Чутівської районної державної адміністрації № 164 від 12.04.2005 року, затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою на умовах оренди СВК Зоря на території Чутівської селищної ради, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського виробництва та іншого сільськогосподарського призначення та передано в оренду СВК Зоря земельну ділянку площею 736,24 га.

Розпорядженням голови Чутівської районної державної адміністрації № 360 від 22.07.2005 року змінено пункти 1 та 2 розпорядження голови Чутівської районної державної адміністрації № 164 від 12.04.2005 року, відповідно до якого затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та іншого сільськогосподарського призначення на умовах оренди СВК "Зоря" на території Чутівської селищної ради та передано в оренду СВК Зоря земельну ділянку площею 738,06 га.

25.12.2005 року Чутівська районна державна адміністрація Полтавської області та СВК Зоря уклали договір оренди земельної ділянки загальною площею 734,06 га в тому числі ріллі - 433,24 га, сіножаті - 82,51 га пасовища - 86,94 га, лісонасадження - 57,18 га, забудова землі і дороги - 6,6 га, болото - 49,57 га, внутрішні води - 1,57 га, шляхи - 6,7 га, господарські будівлі і двори - 9,75 га, яка знаходиться на території Чутівської селищної ради, строком на 49 років.

Отже, на час звернення прокурора з позовом до місцевого господарського суду, власником спірної земельної ділянки була Чутівська районна державна адміністрація Полтавської області, а орендарем - СВК Зоря, на підставі договору від 25.12.2005 року.

Надалі, наказом ГУ Держгеокадастру в Полтавській області №49-ОТГ від 15.12.2020 року Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність Чутівській селищній раді Полтавського району (раніше Чутівського району) Полтавської області передано у комунальну власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 738,06 га з кадастровим номером :00:002:0011, яка знаходиться в оренді СВК Зоря.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.07.2022 року проведено державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0011 за Чутівською селищною радою Полтавського району Полтавської області (), номер запису 47297519.

За змістом ч. 2 ст. 84 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), у комунальній власності перебувають всі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності і земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування, землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Згідно ч. 4 ст. 85 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом та землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 122, п. 24 Перехідних положень ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) власником і розпорядником земель, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств є обласні державні адміністрації.

Отже, право вимоги щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки у даному випадку належить Полтавській обласній державній адміністрації (на час військового стану військовій) адміністрації, яка вправі вимагати повернення земель лісового фонду державної власності, які не можуть використовуватися для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та перебувати у комунальній власності.

А отже, висновок місцевого господарського суду про те, що вказана земельна ділянка відноситься до комунальної форми власності, власником якої є Чутівська селищна рада Полтавського району Полтавської області, яка в цій справі має статус позивача, проте належним відповідачем у справі має бути особа за якою зареєстровано право на спірну земельну ділянку, тобто Чутівська селищна рада Полтавського району Полтавської області, є передчасним, а позовні вимоги в частині скасування у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011 та припинення усіх прав щодо неї є законними та обґрунтованими.

Щодо вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області № 360 від 22.07.2005 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та іншого сільськогосподарського призначення на умовах оренди СВК Зоря на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області загальною площею 734,06 га (кадастровий номер :00:002:0011) в частині передачі: 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод, слід зазначити таке.

Так, розпорядженням Чутівської РДА № 360 від 22.07.2005 року Про нову редакцію пунктів 1, 2 розпорядження Чутівської РДА №164 від 12.04.2005 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та іншого сільськогосподарського призначення на умовах оренди СВК ЗОРЯ на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області.

Передано в оренду СВК Зоря земельну ділянку загальною площею 738,06 га на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, положення ст. ст. 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно зі ст. 19 ЗК України за основним цільовим призначенням земель виділяють, зокрема, землі сільськогосподарського призначення, землі житлової та громадської забудови, землі лісогосподарського призначення та землі водного фонду. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до ст. 20 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Пунктом 12 Перехідних положень ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За змістом частин 1, 3 ст. 124 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Статтею 8 ЛК України передбачено, що у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності.

За змістом положень ст. 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, а на умовах оренди - іншим підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення лісового господарства, спеціального використання лісових ресурсів і для потреб мисливського господарства, культурно- оздоровчих, рекреаційний, спортивних, туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо (стаття 57 ЗК України, частина 1 статті 17 ЛК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Спірна земельна ділянка була відведена, в тому числі, за рахунок земель, які в силу положень ст. ст. 19, 57, 84 ЗК України та ст. 5 ЛК України, відносяться до земель лісогосподарського призначення та використовуються для ведення лісового господарства.

Зокрема, відповідно до інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ДП Харківська державна лісовпорядна експедиція № 326 від 31.07.2020 року, земельна ділянка площею 738,0600 га з кадастровим номером :00:002:0011 має перетин з землями Державного лісового фонду кв.119 Іскрівського лісництва ДП Полтавське лісове господарство, орієнтовна площа перетину становить - 3,4961 та кв.123 Іскрівського лісництва ДП Полтавське лісове господарство, орієнтовна площа перетину становить - 44,6281 га.

Відповідно до пункту1 Порядку ведення державного лісового кадастру та обліку лісів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2007 року № 848, Державний лісовий кадастр та облік лісів ведеться Державним агентством лісових ресурсів України за єдиною для усіх лісів системою за рахунок коштів державного бюджету з метою забезпечення ефективної організації охорони і захисту лісів, їх раціонального використання та відтворення, здійснення постійного контролю за якісними і кількісними змінами в лісовому фонді України.

Українське Державне проектне лісовпорядне виробниче об`єднання Укрдержліспроект засноване на державній власності, створене на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 30.09.1991 року за № 119, належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України. ДП Харківська державна лісовпорядна експедиція входить до складу ВО Укрдержліспроект.

Відповідно до п. 3.2.8 статуту ВО Укрдержліспроект ДП Харківська державна лісовпорядна експедиція (як відповідний підрозділ), окрім інших функцій, забезпечує при лісовпорядкуванні лісового фонду формування повидільних й інтегрованих банків даних, які містять лісотаксаційну, топографо-геодезичну і картографічну інформацію, з наступним формуванням і веденням державного лісового кадастру.

Отже, інформація, надана ДП Харківська державна лісовпорядна експедиція щодо факту накладення спірної земельної ділянки на землі ДП Полтавське лісове господарство з доданим викопіюванням з Публічної кадастрової карти, є належним підтвердженням вказаних обставин, надана уповноваженим суб`єктом, який безпосередньо володіє необхідними знаннями та технічними можливостями для обробки інформації з державних лісового та земельного кадастрів.

Відповідно до рішення Полтавської обласної ради від 31.10.2001 року Про надання земель лісового фонду, які перебували у користуванні колишніх колективних сільськогосподарських підприємств обласна рада передала в постійне користування Державному лісогосподарському об`єднанню Полтаваліс земельні ділянки лісового фонду по колишньому Чутівському району площею 119,4 га, що підтверджується актом прийому-передачі лісових насаджень від 07.11.2001 року та Проектом внутрихозяйственного землеустройства племзавода Чутово Чутовского района Полтавской области, отделение им. Димитрова, інвентарний номер IV-I-63, до складу яких увійшли землі Державного лісового фонду кв. 119 та кв.123 Іскрівського лісництва ДП Полтавське лісове господарство, які наразі передані в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у складі земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011.

Наявність земель лісогосподарського призначення в межах спірної земельної ділянки також підтверджується Схемами розташування земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011 відносно земель лісогосподарського призначення ДП Полтавське лісове господарство, згідно з матеріалами лісовпорядкування 1989, 2007, 2017 років, на території смт. Чутове, Чутівського району Полтавської області.

Водночас, п. 5 Прикінцевих положень ЛК України визначено, що до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово- картографічні матеріали лісовпорядкування.

Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу; перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентуються галузевими нормативними документами; зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11.12.1986, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції регламентує процедуру їх виготовлення.

Отже, системний аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти висновку про те, що при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII Прикінцеві положення ЛК України.

Таким чином, право користування спірними земельними лісовими ділянками посвідчується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування ДП Полтавське лісове господарство, що відповідає правовому висновку викладеному Верховним Судом України у справах №6-224цс14 від 21.01.2015 року, № 6-50цс15 від 01.07.2015 року, Великою Палатою Верховного Суду у справі 368/1158/16-ц, позиції Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі 366/1133/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, яка перебуває у власності або користуванні, проводиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим кодексом.

Так, відповідно до ст. 141 ЗК України, підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування або її вилучення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Порядок вилучення земельних ділянок врегульовано ст. 149 ЗК України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Крім того, при набутті права оренди на спірну земельну ділянку незаконно змінено цільове призначення земель із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зміна цільового призначення спірної земельної ділянки відбулась із порушенням частин 1, 2 статті 20 ЗК України, а саме - без дотримання встановленого законом порядку отримання згоди на вилучення земельної ділянки у постійного користувача, без отримання висновку органу виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Крім того, згідно зі статтею 42 ЛК України переведення лісових земель до інших категорій провадиться за згодою відповідних державних органів лісового господарства, республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя.

Разом з тим, основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом статі 35 ЛК України полягає в здійсненні системи заходів щодо охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт б частина 1 статті 164 ЗК України).

За змістом ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною.

Згідно з інформацією Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства від 23.04.2021 року №04-32/346 та інформації ДП Полтавське лісове господарство від 30.07.2021 року №780/02-04 вказаними підприємствами жодних погоджень на відчуження (вилучення) земельних ділянок, що входять до складу Іскрівського лісництва не надавалися.

Відповідно до ст. 3 ВК України, усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд, до якого належать поверхневі води, зокрема штучні водойми (водосховища, ставки) і канали.

Згідно зі ст. 4 ВК України, до земель водного фонду належать землі зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

У відповідності до ст. 58 ЗК України, до земель водного фонду належать землі, зайняті водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, прибережними захисними смугами навколо водойм, гідротехнічними, водогосподарськими спорудами.

Статтею 6 ВК України визначено, що води (водні об`єкти) є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Народ України здійснює право власності на води (водні об`єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві Ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об`єктами) можуть надаватися відповідним органам державної виконавчої влади.

Розпорядженням голови Чутівської районної державної адміністрації № 360 від 22.07.2005 року затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та іншого сільськогосподарського призначення на умовах оренди СВК Зоря на території Чутівської селищної ради та передано в оренду СВК Зоря земельну ділянку площею 738,06 га до складу якої увійшли об`єкти водного фонду, а саме: болота - 49,57 га, внутрішні води -1,57 га.

25.12.2005 року на підставі договору оренди земельної ділянки між Чутівською районною державною адміністрацією Полтавської області та СВК "Зоря" вказані об`єкти водного фонду передані в довгострокову оренду в складі земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Розташування водних об`єктів на вказаній земельній ділянці підтверджується схемою земельної ділянки, відповідно якій, згідно даних форми 6-зем, земельна ділянка складається в тому числі з боліт, площею 49,57 га та внутрішніх вод, площею 1,57 га.

Також, вказаний факт підтверджується даними з Проекту внутрихозяйственного землеустройства племзавода Чутово Чутовского района Полтавской области, отделение им. Димитрова, інвентарний номер IV-I-63, на якому нанесено вказані вище об`єкти водного фонду.

Отже, аргументи апелянта 1 на те, що земельна ділянка, яка перебуває у користуванні у СВК "Зоря" не має будь-якого відношення до земель колишніх колективних сільськогосподарських підприємств та до земель Племзаводу "Чутове" не приймаються.

У листі Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області Державного агентства водних ресурсів України №21/01-05 від 11.01.2022 року вказано, що за результатами розгляду картографічних матеріалів: Топографічної карти 1:10000 (Главное управление геодезии и картографи при Совете Министров СССР, схемка 1970 года), карти Google та Публічної кадастрової карти України (аналітичний шар умовна прибережна захисна смуга) встановлено, що на земельній ділянці з вищезгаданим кадастровим номером розміщена прибережна захисна смуга р. Коломак (південно-східна частина ділянки) та ставка (північна частина ділянки), орієнтовною площею 1,0 га.

Відповідно до ст. 79 ВК України Класифікація річок України річка Коломак має статус мала річка.

У 1994 році Державним проектно - вишукувальним інститутом Полтавадіпроводгосп розроблено паспорт р. Коломак. Згідно до статті 88 ВК України та статті 60 ЗК України, з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності, вздовж малих річок, потічків уздовж урізу води (у меженний період) та навколо ставків, площею до 3,0 га законодавчо встановлюються прибережні захисні смуги шириною 25 метрів. Якщо крутизна схилів перевищує три градуси, мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Відповідно до положень ст.ст. 1, 88, 89 ВК України, ст.ст. 60, 61 ЗК України прибережна захисна смуга є частиною водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони. На земельних ділянках такої категорії, зокрема, заборонено розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво, зберігання та застосування пестицидів і добрив.

Листом Регіональний офіс водних ресурсів також повідомив, що прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проектами землеустрою та, що відповідний проект землеустрою щодо встановлення меж і розмірів водоохоронних зон та прибережних захисних смуг р. Коломак на земельній ділянці з кадастровим номером :00:002:0011 в Офісі відсутній.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 року у справі № 487/688/18, де, зокрема, вказано на те, що за статтями 1, 20, 50, 54 Закону України Про землеустрій проект землеустрою це сукупність нормативно-правових, економічних, технічних документів щодо обґрунтування заходів із використання та охорони земель, яким встановлюються межі об`єктів землеустрою.

Відповідно до п. 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства природи України 05.11. 2004 року № 434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 року № 486 Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, з урахуванням конкретної ситуації.

Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить про те, що фактичний розмір і межі прибережної захисної смуги визначені нормами закону, а проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги є лише документом, який містить графічні матеріали та відомості про обчислену площу у розмірі й межах, встановлених законодавством.

Разом з цим, відсутність цього проекту та невизначення відповідними органами державної влади на території межі прибережної захисної смуги в натурі не може розцінюватись як відсутність самої прибережної захисної смуги.

Також, у вказаній постанові зазначено, що віднесення земельних ділянок, зайнятих водними об`єктами, до земель водного фонду підтверджується самим фактом перебування їх під водним об`єктом і в межах прибережних захисних смуг.

Отже, відсутність проекту землеустрою щодо встановлення меж і розмірів водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водотоку або іншої землевпорядної документації не спростовує наявності на вказаних земельних ділянках прибережної захисної смуги водного об`єкта.

Також, підтвердження Регіональним офісом водних ресурсів факту наявності на спірній земельній ділянці водних об`єктів вказує на їх приналежність до земель водного фонду.

Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером :00:002:0011, загальною площею 738,06 га, яка передана СВК Зоря в оренду Чутівською районною державною адміністрацією Полтавської області, частково складається, в тому числі, із земель водного фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 ВК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у користування на умовах оренди водні об`єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

За змістом ч. 7 ст. 51 ВК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з державними органами охорони навколишнього природного середовища та водного господарства.

За змістом листа № 21/01-05 від 11.01.2022 року Регіонального офісу водних ресурсів у Полтавській області жодних погоджень щодо надання в оренду, вилучення чи зміни цільового призначення земель водного фонду, які увійшли до складу земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011 не надавалось.

Статтею 59 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Статтею 59 ЗК України не передбачено надання земель водного фонду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

А отже, оскаржуваним розпорядженням щодо передачі у користування СВК Зоря земельної ділянки порушено інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, зокрема, відновленням стану земельної ділянки, який існував до порушення права.

Водночас, право власника земельної ділянки вимагати усунення порушення його прав на землю не обумовлюється обов`язковою наявністю попередньо складених актів перевірок чи протоколів про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель для звернення з відповідним позовом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів.

Стаття 155 ЗК України визначає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За змістом ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, передача в оренду СВК Зоря земельної ділянки відбулась з порушенням вимог лісового, водного та земельного законодавства.

Разом з тим, під час розгляду справи в господарському суді першої інстанції, СВК "Зоря" було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності до вимог прокурора, в якому зазначено на те, що встановивши, що передачу земельної ділянки в оренду здійснено державою у 2005 році шляхом прийняття рішень державним органом, тобто внаслідок реалізації волі держави на розпорядження державною власністю, держава, зокрема, в особі Кабінету Міністрів України та утворених ним державних органів, в тому числі місцевих державних адміністрацій, які мали повноваження щодо розпорядження землями державної власності та контролю за додержанням земельного законодавства, у 2005 році повинна була довідатись про порушення вимог земельного законодавства при передачі спірних земельних ділянок у користування, з приводу чого слід зазначити на наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовну давність визначено, як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 20.09.2011 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії" та від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства" позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

І в разі подання позову суб`єктом, право якого порушене, і в разі подання позову в інтересах держави прокурором, перебіг позовної давності за загальним правилом починається від дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися суб`єкт, право якого порушене, зокрема, держава в особі органу, уповноваженого нею виконувати відповідні функції у спірних правовідносинах. Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо він довідався чи міг довідатися про таке порушення або про вказану особу раніше, ніж держава в особі органу, уповноваженого нею здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) якщо держава не наділила зазначеними функціями жодний орган.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає у цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема у цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (постанова від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, постанова від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, постанова від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Згідно з ч. 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Водночас, встановлення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і застосування норм матеріального права, і правила обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Порівняльний аналіз термінів довідався та міг довідатися, що вживаються в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав. Відтак, доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

При цьому, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту - коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила (висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 916/2130/15).

Зокрема, якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (близький за змістом висновок був викладений у постановах Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-1852цс16 і Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справах № 369/6892/15-ц та № 469/1203/15-ц та від 17 жовтня 2018 року у справі №362/44/17).

Отже, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади (аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 17.02.2016 року у справі №6-2407цс15, від 01.07.2015 року у справі №6-178гс15, від 23.12.2014 року у справі № 3- 194гс14, а також Верховний Суд в постанові від 15.05.2018 року у справі № 922/2058/17, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.05.2018 року у справі №359/2012/15- ц (провадження №14-101цс18)). Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини. Вказана позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом ,зокрема, в постанові від 01.04.2020 року у справі № 522/4690/17.

Позовна давність починає обчислюватися з моменту коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідалася або могла довідатися особа, право якої порушене, чи прокурор, уповноважений звернутися до суду в інтересах держави за захистом такого права, якщо прокурор довідався чи міг довідатися про порушення права або про особу, яка його порушила, раніше, ніж особа, право якої порушене.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

Водночас, як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи прокурором, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту - коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі №488/5027/14-ц, де, зокрема, вказано на те, що позовна давність є строком для подання позову як безпосередньо суб`єктом, право якого порушене (зокрема державою, що наділила для виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах певний орган державної влади, який може звернутися до суду), так і прокурором, уповноваженим законом звертатися до суду з позовом в інтересах держави як носія порушеного права, від імені якої здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах може певний її орган. І в разі подання позову суб`єктом, право якого порушене, і в разі подання позову в інтересах держави прокурором, перебіг позовної давності за загальним правилом починається від дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися суб`єкт, право якого порушене, зокрема, держава в особі органу, уповноваженого нею виконувати відповідні функції у спірних правовідносинах. Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо він довідався чи міг довідатися про таке порушення або про вказану особу раніше, ніж держава в особі органу, уповноваженого нею здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) якщо держава не наділила зазначеними функціями жодний орган (пункти 46, 48, 65-66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 362/44/17). Сам по собі факт присутності представника органів прокуратури на пленарному засіданні ради під час прийняття нею оскаржених рішень не є доказом обізнаності уповноважених органів держави про порушення її прав.

Так, 1-й відповідач вказує на те, що уповноваженими органами у даній справі є Полтавська обласна державна адміністрація, яка розпоряджалась спірними землями лісогосподарського призначення на час укладення договорів про передачу їх в оренду на підставі ч. 4 ст. 122 ЗК України та Чутівська селищна рада, як діючий власник та розпорядник земельних ділянок на підставі п. 24 Перехідних положень ЗК України.

Разом з тим, Полтавська обласна державна адміністрація є розпорядником земель державної власності, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств на підставі Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин від 28.04.2021 року, яким внесено зміни до ст. 122 та п.24 Перехідних положень ЗК України 27.05.2021 року.

Полтавська обласна державна (військова) адміністрація до звернення прокурора з листом від 18.01.2022 року фактично не мала можливості дізнатися про порушення її прав, оскільки землі протиправно були віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розпорядження якими не відносилось до повноважень облдержадміністрації на час прийняття спірного розпорядження та укладення договору оренди землі.

Також, Чутівська селищна рада, яка не була власником земельної ділянки до її передачі ГУ Держгеокадастру у Полтавській області 15.12.2020 року, не знала та не могла знати про вказані порушення.

Прокурор посилається на те, що лише після листа Диканської окружної прокуратури від 31.01.2022 року, надісланого Чутівській селищній раді, органу місцевого самоврядування стало відомо про існуючі порушення, з огляду на складність встановлення факту порушення при відведенні земель лісового фонду, оскільки представники Полтавської обласної державної адміністрації, Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, Чутівської селищної ради та ДП Полтавське лісове господарство не були обізнані про передачу в оренду земель лісового фонду і продовжували безперешкодно їх використовувати для лісогосподарської діяльності, спірне рішення само по собі не містить інформації про включення до земель, відносно яких воно прийнято, земель лісового фонду; ДП Полтавське лісове господарство не володіло інформацією про порушення прав держави та про особу, яка його порушила до отримання відповідної інформації від Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ДП Харківська державна лісовпорядна експедиція та відомостей, встановлених під час досудового розслідування кримінального провадження №0000092 від 14.07.2020 року.

Вказані обставини є об`єктивними та пов`язані зі складнощами своєчасно виявлення порушень земельного законодавства та захисту інтересів держави, а тому, правова позиція прокурора є слушною та початок строків позовної давності слід обчислювати від дня отримання інформації від Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ДП Харківська державна лісовпорядна експедиція та відомостей, встановлених під час досудового розслідування кримінального провадження №0000092, а саме: від 14.07.2020 року, з яких стало достеменно відомо про сам факт відповідного порушення та про особу порушника, а відтак в уповноваженого державою органу з`явилась об`єктивна можливість для звернення до суду з позовом, тобто, з 14.07.2020 року.

А отже, висновок місцевого господарського суду про те, що позовна давність для подання позову у цій справі спливла, є передчасним.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування розпорядження Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області № 360 від 22.07.2005 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та іншого сільськогосподарського призначення на умовах оренди СВК Зоря на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області загальною площею 734,06 га (кадастровий номер :00:002:0011) в частині передачі: 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод, підлягають до задоволення.

Щодо вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 25.12.2005, укладеного Чутівською державною адміністрацією Полтавської області та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Зоря про надання в оренду земельної ділянки площею 734,06 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чутівської селищної ради Полтавського району (Чутівського району) Полтавської області в частині передачі: 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод, слід зазначити таке.

Відповідно до приписів ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів це визнання правочину недійсним.

Статтями 210 - 211 ЗК України визначено, що наслідком укладання угод з порушенням законодавства є визнання такої угоди судом недійсною.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України встановлено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Так, укладення спірного договору про надання в оренду земель лісогосподарського призначення для товарного сільськогосподарського виробництва без припинення права постійного користування ними у ДП Полтавське лісове господарство суперечить вимогам законодавства, зокрема ст. ст. 20, 21, 116, 149, ЗК України, призвело до вибуття спірної земельної ділянки з володіння держави всупереч встановленому законом порядку.

Отже, позовні вимоги в частині визнання недійсним договору оренди землі від 25.12.2005 року, укладеного між Чутівською державною адміністрацією Полтавської області та СВК Зоря про надання в оренду земельної ділянки площею 734,06 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чутівської селищної ради Полтавського району (Чутівського району) Полтавської області в частині передачі: 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 підлягають до задоволення.

Щодо вимоги про скасування державної реєстрації та припинення права власності Чутівської районної державної адміністрації на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0011 площею 738,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, запис про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.05.2021 року за № 42213295, слід зазначити на таке.

Згідно з ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" в редакції Закону України № 2518-IX від 15.08.2022 року - Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Враховуючи те, що позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 25.12.2005 року, укладеного між Чутівською державною адміністрацією Полтавської області та СВК Зоря про надання в оренду земельної ділянки площею 734,06 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, підлягають задоволенню, позовні вимоги про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації вказаної земельної ділянки та припинення усіх прав щодо неї слід задовольнити, як похідні вимоги.

Позовні вимоги про зобов`язання СВК Зоря повернути земельні ділянки лісогосподарського призначення площею 3,4961 га, та площею 44,6281 га, які включені до земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011, площею 738,0600 га, що розташовані за межами населених пунктів на території Чутівської селищної ради Полтавської області на користь власника - держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації, шляхом підписання акту прийому-передачі землі та зобов`язати СВК Зоря повернути земельні ділянки водного фонду (в тому числі 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод), а також землі сільськогосподарського призначення площею 630,12 га, які включені до земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011, площею 738,0600 га, що розташовані за межами населених пунктів на території Чутівської селищної ради Полтавської області на користь власника - в особі Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, шляхом підписання акту прийому-передачі землі, слід задовольнити, як похідні від вимоги про скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011 та припинення усіх прав щодо неї, які також підлягають задоволенню.

Також, у зв`язку із тим, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування розпорядження Чутівської РДА від 22.07.2005 року №360 та визнання недійним договору оренди земельної ділянки від 25.12.2005 року, є правові підстави для повернення земельних ділянок Полтавській обласній державній адміністрації та Чутівській селищній раді на підставі ст. 1212 ЦК України, відповідно до якої особа, яка набула майно без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аргументи апелянта 1 на те, що в оскаржуваному рішенні не зазначено в чому саме полягає зміст порушення інтересів держави та яке конкретно право позивачів порушено, не приймаються, з огляду на таке.

Так, аналіз положень ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;2) у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює захист неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

У правових висновках Верховного Суду, викладених у постанові від 06.02.2019 року у справі № 927/246/18, зокрема, зазначено на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

У ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18, де, зокрема, вказано на те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові.

Так, згідно ст. 28 ЛК України, питання здійснення контролю за дотриманням лісового законодавства та питання збереження лісів покладено на центральні органи з питань лісового господарства у сфері лісових відносин та територіальні відділення цього органу на місцях.

ДП Полтавське лісове господарство є постійним користувачем земель лісового фонду, які були передані у користування.

Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України та ДП Полтавське лісове господарство є органами уповноваженими державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до приписів ст. 119 Конституції України, ст. 21 Закону України Про місцеві державні адміністрації, ст. ст. 17, 116, 122 ЗК України, Полтавська обласна державна адміністрація є тим органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та вживати своєчасні та ефективні заходи щодо захисту та відновлення їх інтересів.

Отже, Полтавська обласна державна адміністрація є органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

За матеріалами справи, керівником Диканської окружної прокуратури, на виконання положень ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" уповноваженим органам скеровано листи щодо виявлених порушень в частині незаконного розпорядження землями лісового фонду та необхідністю вжиття заходів реагування.

Втім, компетентними органами жодних заходів щодо захисту інтересів держави, не вжито.

За таких обставин, прокурором вірно визначено компетентні органи, наділені повноваженнями щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, які мають бути позивачами у спірних правовідносинах за позовними вимогами прокурора в інтересах держави, а також до компетенції яких входить відновлення законності щодо вилучення та повернення земельних ділянок.

Посилання апелянта на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02.12.2020 року у справі №370/910/14-ц та від 02.09.2019 року у справі №500/5291/13-ц де, зокрема, вказано на те, що питання щодо накладення земельних ділянок може бути вирішене лише за наявності відповідної земельно-кадастрової документації, на підставі якої й можливо визначити наявність чи відсутність накладень; від 02.09.2020 року у справі №635/1378/18,де, зокрема, Верховний Суд вказав на те, що суд всупереч наведеним вище нормам цивільного процесуального права не сприяв учасникам процесу у реалізації ними їхніх процесуальних прав, не перевірив хто у даних правовідносинах є особою, яка повноважна розпоряджатися спірними землями, належно не з`ясував обґрунтованості звернення прокурора в інтересах держави з цим позовом, а також не вирішив питання щодо можливості залучення до розгляду справи особи, до компетенції якої входить відновлення законності щодо вилучення та передачі у власність спірних земельних ділянок; від 13.05.2021 року у справі №910/6393/20, де, зокрема, вказано на те, що відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, не приймаються, з огляду на таке.

Так, предметом позову у справі №370/910/14-ц є передача земельних ділянок у власність та державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними та скасування запису про реєстрацію кадастрового номеру; у справі №500/5291/13-ц предметом позову є відновлення меж земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії; у справі №635/1378/18 постановою Верховного Суду від 02.09.2020 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 04 квітня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції; у справі №910/6393/20 предметом позову є визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 року у справі №913/567/19 (913/403/20), де, між іншим, вказано на таке.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалі від 27.03.2020 року у справі № 910/4450/19 зазначив, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет). Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п. 32 постанови від 27.03.2018 року №910/17999/16; п. 38 постанови від 25.04.2018 року № 925/3/7, п. 40 постанов від 25.04.2018 року № 910/24257/16). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 року у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року у справі № 923/682/16. При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Суд звертається до правової позиції, щодо послідовно та неодноразово викладалась Великою Палатою Верховного Суду в питанні визначення подібності правовідносин у судових рішеннях: п. 60 постанови від 23.06.2020 року у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19), п. 6.30 постанови від 19.05.2020 року у справі № 910/719/19, постанова від 16.01.2019 року у справі № 757/31606/15-ц, постанова від 12.12.2018 року у справі № 2-3007/11, пункт 5.5 від 19.06.2018 року у справі №922/2383/16; п. 8.2 постанови від 16.05.2018 року у справі № 910/5394/15-г.

Таким чином, правовідносини у справах, на які посилається апелянт 1 та обставини вказаних справ №370/910/14-ц, №500/5291/13-ц , №635/1378/18 та №910/6393/20, не є подібними до правовідносин у справі №917/623/22, оскільки предмети та підстави позовів у цих справах, відповідно і встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, а також їх правове регулювання є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у цих справах.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову у позові не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі апелянта 2 знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу апелянта 2 слід задовольнити; в задоволенні апеляційної скарги апелянта 1 слід відмовити, у зв`язку з її необґрунтованістю.

Отже, місцевий господарський суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а тому рішення господарського суду Харківської області від 24.05.2023 року у справі слід скасувати повністю, ухваливши нове рішення, яким позов задовольнити повністю, розподіливши судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до положень ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.2 ст. 275, ст. ст. 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Зоря" адвоката Стасовського М.В. залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 24.05.2023 року у справі №917/623/22 скасувати повністю.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011 та припинити усі права щодо неї.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області № 360 від 22.07.2005 року, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та іншого сільськогосподарського призначення на умовах оренди Сільськогосподарським виробничим кооперативом Зоря на території Чутівської селищної ради Чутівського району Полтавської області загальною площею 734,06 га (кадастровий номер :00:002:0011) в частині передачі: 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод.

Скасувати державну реєстрацію та припинити право власності Чутівської районної державної адміністрації на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0011 площею 738,06 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населеного пункту на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, запис про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.05.2021 року за № 42213295.

Визнати недійсним договір оренди землі від 25.12.2005 року, укладений між Чутівською державною адміністрацією Полтавської області та Сільськогосподарським виробничим кооперативом Зоря про надання в оренду земельної ділянки площею 734,06 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Чутівської селищної ради Полтавського району (Чутівського району) Полтавської області в частині передачі: 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод.

Скасувати державну реєстрацію та припинити право оренди Сільськогосподарським виробничим кооперативом Зоря на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0011 площею 738,06, яка розташована за межами населених пунктів на території Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області в частині передачі: 57,18 га лісонасаджень, 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод, запис про державну реєстрацію якої внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 42213299 від 26.05.2021 року.

Зобов`язати Сільськогосподарський виробничий кооператив Зоря (38800, Полтавська область, Полтавський район, смт. Чутове, вул. Набережна, 1к, ) повернути земельні ділянки лісогосподарського призначення площею 3,4961 га, та площею 44,6281 га, які включені до земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011, площею 738,0600 га, що розташовані за межами населених пунктів на території Чутівської селищної ради Полтавської області на користь власника - держави в особі Полтавської обласної державної адміністрації, шляхом підписання акту прийому-передачі землі.

Зобов`язати Сільськогосподарський виробничий кооператив Зоря (38800, Полтавська область, Полтавський район, смт. Чутове, вул. Набережна, 1к, ) повернути земельні ділянки водного фонду (в тому числі 49,19 га боліт, 1,57 га внутрішніх вод), а також землі сільськогосподарського призначення площею 630,12 га, які включені до земельної ділянки з кадастровим номером :00:002:0011, площею 738,0600 га, що розташовані за межами населених пунктів на території Чутівської селищної ради Полтавської області на користь власника - в особі Чутівської селищної ради Полтавського району Полтавської області, шляхом підписання акту прийому-передачі землі.

Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Зоря" (38800, Полтавська область, Полтавський район, смт. Чутове, вул. Набережна, 1к, ) на користь Диканської окружної прокуратури Полтавської області (38500, Полтавська область, Полтавський район, с. Диканька, вул. Незалежності, 64 А, ) 16540,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Стягнути з Полтавської районної державної адміністрації (правонаступник- Чутівської районної державної адміністрації) (38750, м. Полтава, вул. Шевченка, 5, код 04057505) на користь Диканської окружної прокуратури Полтавської області (38500, Полтавська область, Полтавський район, с. Диканька, вул. Незалежності, 64 А, ) 16540,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області(36014, м. Полтава, вул. Уютна, 23, код 39767930) на користь Диканської окружної прокуратури Полтавської області (38500, Полтавська область, Полтавський район, с. Диканька, вул. Незалежності, 64 А, ) 16540,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.10.2023 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя Н.В. Гребенюк