ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 жовтня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/551/22
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. за участі секретаря судового засідання Карпи М.Ю.

розглянув заяву відповідача про розстрочку виконання рішення суду (без номера від 29.09.2023, вх.№7844 від 29.09.2023) у справі

за позовом: Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Героїв Майдану, 54, м. Хмельницький, 29001

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Капшія Івана Михайловича, АДРЕСА_1

про стягнення штрафу у розмірі 136 000,00 грн та пені у розмірі 136 000,00 грн.

За участі представників учасників справи:

Заявника (відповідача): не з`явився;

Позивача : не з`явився.

Суть справи.

У провадженні Господарського суду Тернопільської області перебуває справа №921/551/22 за позовом: Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до відповідача: Фізичної особи-підприємця Капшія Івана Михайловича про стягнення штрафу у розмірі 136 000,00 грн та пені у розмірі 136 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 30.05.2023 у справі №921/551/22 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Фізичної особи підприємця Капшія Івана Михайловича в дохід загального фонду Державного бюджету України. Отримувач: УК у м. Хмельницькому, , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок UA0022775, код класифікації доходів бюджету 21081100(символ звітності 106) - 136 000,00 (сто тридцять шість тисяч) грн штрафу, 136 000,00 (сто тридцять шість тисяч) грн пені. Також, стягнуто з Фізичної особи підприємця Капшія Івана Михайловича на користь Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 4 080 (чотири тисячі вісімдесят ) грн 00 коп. судового збору.

07.07.2023 на примусове виконання рішення видано відповідні накази.

29.09.2023 на адресу суду від фізичної особи-підприємця Капшія Івана Михайловича надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду (без номера від 29.09.2023, вх.№7844 від 29.09.2023) у справі.

У даній заяві відповідач просить суд розстрочити виконання рішення в частині стягнення в дохід загального фонду Державного бюджету України 136 000,00 грн штрафу і 136 000,00 грн пені на строк 12 місяців шляхом сплати рівних платежів по 22 666 грн 67 коп. кожного місяця у термін, визначений судом.

Ухвалою від 02.10.2023 призначено судове засідання по розгляду заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду на 10.10.2023 о 10 год. 10 хв.

Заявник (відповідач у справі) у призначене судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву (б/н від 09.10.2023 (вх№5057 від 09.10.2023)), у якій просить розгляд справи проводити без його участі у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання. Одночасно зазначає, що заяву про розстрочку виконання рішення суду підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Позивач участі уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив.

10.10.2023 суд видалився до нарадчої кімнати та після повернення з нарадчої кімнати постановив скорочену (вступну та резолютивну) частину ухвали.

Аргументи сторін.

Правова позиція заявника (відповідача у справі).

У поданій суду заяві про розстрочку виконання рішення суду (без номера від 29.09.2023, вх.№7844 від 29.09.2023) у справі №921/551/22, відповідач зазначає таке.

На підставі рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.05.2023, судом видано судові накази №921/551/22 від 07.07.2023 про стягнення з відповідача фізичної особи - підприємця Капшія Івана Михайловича в дохід загального фонду Державного бюджету України 136 000 грн штрафу та 136 000 грн пені, а також про стягнення в користь Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - 4080 грн судового збору.

На підставі вказаних наказів відкрито виконавче провадження ВП №72759523, в межах якого накладено арешт на належне відповідачу майно та відкриті рахунки в банківських установах.

Як зазначено у заяві, відповідач на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі, зокрема протягом тривалого часу не отримує доходів, що підтверджується копіями податкових декларації платника єдиного податку за перший та другий квартал року.

Крім того, на утриманні заявника перебувають двоє дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, старша дочка ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, що підтверджується посвідчення серії НОМЕР_1 від 01 листопада 2022 року, виданим УСП Тернопільської міської ради.

Також, дочка ОСОБА_1 навчається у Західноукраїнському національному університеті на Соціально-гуманітарному факультеті на денній формі навчання, а відтак не має змоги самостійно себе забезпечувати, оскільки через навчання на денній формі, не має змоги працювати та не перебуває на повному державному забезпеченні, що підтверджується довідкою №1291 від 18 вересня 2023 року, виданою ЗНУ.

Молодша дочка ОСОБА_2 на даний час навчається у школі, а тому заявник постійно несе витрати на її утримання.

Одночасно заявник звертає увагу, що жодним чином не має наміру ухилитися від виконання рішення суду та усвідомлює свій в`язок зі сплати стягнених судом сум. Більше того, на момент подання заяви про розстрочку, ним сплачено 10 000 грн в рахунок погашення штрафу та пені, шляхом перерахування вказаних коштів за реквізитами наданими ДВС, що підтверджується копією квитанції АТ КБ «Приват Банк» від 27 вересня 2023 року.

З огляду на вищенаведене, ФОП Капшій І.М. просить суд визнати наведені ним обставини такими, що свідчать про його скрутне матеріальне становище, та що в свою чергу ускладнює виконання заявником рішення суду негайно, зокрема шляхом одноразової сплати стягнутої судом суми штрафу та пені.

На підставі зазначеного, відповідач, в порядку статті 331 ГПК України, звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання рішення Господарського суду Тернопільської області в частині стягнення з нього в дохід загального фонду Державного бюджету України стягнутої судом суми штрафу та пені, із урахуванням сплачених ним 10 000,00 грн в рахунок погашення нарахованих йому пені та штрафних санкцій, строком на дванадцять місяців.

Правова позиція позивача.

Позивач у наданих суду письмових поясненнях (вх№8014 від 05.10.2023) на заяву про розстрочку виконання судового рішення, серед іншого, зазначає, що у разі наявності об`єктивних, непереборних, виключних обставин, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення, проти розстрочки виконання рішення не заперечує та покладається на думку суду.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду (без номера від 29.09.2023, вх.№7844 від 29.09.2023) та докази, долучені до неї, оцінивши їх у сукупності суд вважає, що дана заява підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Процесуальні питання пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах регулюються Розділом V ГПК України (статті з 326 по 338).

Відповідно до частини 1 статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Положеннями частини 4 статті 11 ГПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі Фуклев проти України, заява № 71186/01, п. 84). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України, заява №6962/02).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 по справі № 11-рп/2012).

Поряд з цим, господарським процесуальним законодавством передбачено механізм розстрочення виконання рішення за наявності певних умов.

Зі змісту частини 1 статті 331 ГПК України, вбачається, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частина 5 статті 331 ГПК України).

Так, за приписами частин 3, 4 статті 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вказані норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Законодавець у будь-якому випадку пов`язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Розстрочення це виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Також необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений річним терміном відстрочки чи розстрочки виконання рішення з дня ухвалення такого рішення.

При цьому, зазначена норма процесуального закону не наводить переліку обставин, за наявності яких може бути здійснено розстрочку виконання судового рішення, і покладає розв`язання цього питання, як і визначення періоду, протягом якого можливо здійснити розстрочку виконання рішення суду, безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи.

Тому, суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 такого кодексу. Відповідно до вказаної статті господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Висновок суду.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд, надавши оцінку поданим заявником доказам, зокрема : Довідці за №1291 від 18 вересня 2023 року ; Посвідченню серії ДДА №092232 ; Свідоцтву про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 26 березня 2010 року ; Свідоцтву про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 від 28 вересня 2004 року ; Податковій декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за І квартал 2023 року від 27 квітня 2023 року ; Податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за ІІ квартал 2023 року від 15 липня 2023 року, вважає, що наведене свідчить про відсутність можливості у відповідача погасити усю суму, стягнуту рішенням суду одним платежем, та одночасно забезпечити його діяльність, як фізичної особи - підприємця.

При цьому, звернення відповідача до суду із заявою про розстрочку виконання судового рішення вказує на відсутність мети уникнення ним сплати нарахованої пені та штрафних санкцій.

У частині 5 статті 331 ГПК України зазначено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина 1 статті 116 ГПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України", зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, надавши оцінку заяві відповідача про розстрочку виконання рішення суду (без номера від 29.09.2023, вх.№7844 від 29.09.2023) поданій відповідачем у справі №921/551/22, керуючись вимогами статті 331 ГПК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаної заяви та розстрочки виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.05.2023 у справі № 921/551/22, з урахуванням часткової сплати в сумі 10 000 грн 00 коп., строком на 12 місяців за виключенням періоду часу, який минув до постановлення ухвали про розстрочку виконання рішення суду.

Згідно частини 1 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи зазначене вище, керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Капшія Івана Михайловича про розстрочку виконання рішення суду (без номера від 29.09.2023, вх.№7844 від 29.09.2023), задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 30 травня 2023 року у справі № 921/551/22 у загальній сумі 272 000 грн 00 коп. (двісті сімдесят дві тисячі гривень 00 коп.), яка складається із штрафу у розмірі 136 000,00 грн та пені у розмірі 136 000,00 грн (із урахуванням часткової сплати в розмірі 10 000,00 грн) на 12 місяців відповідно до наступного графіку:

- до 10 листопада 2023 року 22 666 грн 66 коп. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 66 коп.), у тому числі штраф 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.) та пеня - 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.);

- до 10 грудня 2023 року - 22 666 грн 66 коп. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 66 коп.), у тому числі штраф 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.) та пеня - 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.);

- до 10 січня 2024 року - 22 666 грн 66 коп. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 66 коп.), у тому числі штраф 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.) та пеня - 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.);

- до 10 лютого 2024 року - 22 666 грн 66 коп. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 66 коп.), у тому числі штраф 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.) та пеня - 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.);

- до 10 березня 2024 року - 22 666 грн 66 коп. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 66 коп.), у тому числі штраф 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.) та пеня - 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.);

- до 10 квітня 2024 року 22 666 грн 66 коп. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 66 коп.), у тому числі штраф 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.) та пеня - 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.);

- до 10 травня 2024 року - 22 666 грн 66 коп. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 66 коп.), у тому числі штраф 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.) та пеня - 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.);

- до 10 червня 2024 року - 22 666 грн 66 коп. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 66 коп.), у тому числі штраф 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.) та пеня - 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.);

- до 10 липня 2024 року - 22 666 грн 66 коп. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 66 коп.), у тому числі штраф 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.) та пеня - 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.);

- до 10 серпня 2024 року - 22 666 грн 66 коп. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 66 коп.), у тому числі штраф 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.) та пеня - 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.);

- до 10 вересня 2024 року - 22 666 грн 66 коп. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 66 коп.), у тому числі штраф 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.) та пеня - 11 333,33 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.);

- до 10 жовтня 2024 року - 12 666 грн 74 коп. (двадцять дві тисячі шістсот шістдесят шість гривень 37 коп.), у тому числі штраф 6 333,37 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 37 коп.) та пеня - 6 333,37 грн (одинадцять тисяч триста тридцять три гривні 37 коп.).

3.Ухвала, постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-257 ГПК України.

4. Повний текст ухвали виготовлено - 13.10.2023.

5. Копію ухвали направити рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

- позивачу Південно-Західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України, вул. Героїв Майдану, 54, м. Хмельницький, 29001;

- відповідачу - Фізичній особі підприємцю Капшій Івану Михайловичу, АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

Інформацію по справі, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за Веб-адресою сторінки https://court.gov.ua/sud5022/.

Суддя В.Л. Гевко