СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 922/2688/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу відповідача, за вх. №1119 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від "15" травня 2023 р. (суддя Буракова А.М.) у справі №922/2688/22

за позовом Харківської міської ради,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтрон-Україна", м.Київ,

про стягнення 118508,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.05.23 у справі №922/2688/22 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтрон-Україна" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 36, приміщення 31, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) 118508,83 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Плиткова, 4-Б у м. Харкові відповідно до договору оренди від 28.12.2019 за № 34958858 за період з 21.05.2021-22.06.2021 та витрати зі сплати судового збору.

Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та відмовити у позові, також стягнути витрати на правову допомогу відповідно до договору від 16.12.2022 у розмірі 20 000,00 грн. та 8 000,00 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що оскаржене судове рішення було прийняте в результаті неповного з`ясування усіх обставин, що мають значення для справи.

Крім того скаржник посилається на те, що не мав оформленого права користування земельною ділянкою, оскільки перехід права власності на спірну будівлю відбувся не внаслідок наміру відповідача володіти та користуватися земельною ділянкою чи майном (нерухомістю), а внаслідок заборгованості третьої особи.

Вважає, що в даному випадку позивачем було допущено порушення виконання зобов`язання з укладення ним договору оренди земельної ділянки площею 0,2472 га з кадастровим номером :06:095:0001 в м. Харкові по вул. Плиткова 4-Б (заміни сторони в договорі) чи відмови від такого укладення, не було доведено, що прострочення є наслідком вини відповідача, а отже відповідач не має обов`язку сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою (якого не було).

Зазначає у скарзі, що саме Харківська міська рада повинна була вчинити дії по укладенню договору оренди (заміні сторони в договорі оренди) земельної ділянки з ТОВ РОД-НИК ІНВЕСТ згідно заяв останнього та відповідно, виключно на підставі укладеного договору вимагати оплати оренди за земельну ділянку і тим самим надати змогу її використовувати. Зауважує, що самостійно сплачує земельний податок, вчасно і в повному обсязі, отже, відсутній факт порушення відповідачем норм чинного законодавства в частині плати за землю.

Відповідач ставить під сумнів досліджений судом першої інстанції Акт обстеження земельної ділянки від 07.11.2022.

Також апелянт посилається на висновки, які викладені у постанові Верховного Суду України від 17.03.2020 у справі №922/2413/19.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.06.2023 апеляційна скарга залишена без руху з підстав, висвітлених в ухвалі суду.

До канцелярії Східного апеляційного господарського суду від заявника апеляційної скарги надійшло клопотання стосовно виконання вимог попередньої ухвали, якими були усунуті встановлені раніше недоліки.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено учасникам справи відповідний строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, витребувано матеріали справи з Господарського суду Харківської області та ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали від учасників справи не надійшло.

До канцелярії суду також надходив відзив від позивача , в якому зазначено щодо законності та обґрунтованості оскарженого судового рішення.

Відповідачем також було надіслано до апеляційного суду відповідь на відзив .

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на нижче викладене.

Також, на даний час , в Україні введено дію воєнного стану, а також особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду, що може призвести до подовження процесуальних строків розгляду у справі.

Судом першої інстанції було встановлено наступні обставини справи.

На підставі рішення 32 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 18.12.2019 №1904/19 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» між Харківською міською радою та Спільним підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОГАЗ» укладено договір оренди землі від 28.12.2019, відповідно до якого Спільному підприємству у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОГАЗ» надано в строкове платне користування земельну ділянку із цільовим призначенням - землі промисловості, транспорту; зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення - для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу, з кадастровим номером :06:095:0001, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Плиткова, 4-Б.

Відповідно до п. 8 договору, такий договір укладено строком до 01.01.2025.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом від 07.11.2022 № 314444558 право оренди земельної ділянки по вул. Плиткова, 4-Б з кадастровим номером :06:095:0001 зареєстровано строком дії до 01.01.2025.

Згідно з інформацією з Реєстру право приватної власності на стаціонарну АГЗС, що складається з нежитлової будівлі літ. «А-1-виробничий будинок», навіс з резервуаром для зберігання пального літ. «Б» загальною площею 56,5 кв.м за адресою: м. Харків, вул.Плиткова, 4-Б було зареєстроване:

- з 23.08.2016 по 20.05.2021 за СП У ФОРМІ ТОВ «ЕКСПОГАЗ» () на підставі договору купівлі-продажу від 23.08.2016 № 1821;

- з 21.05.2021 по 22.06.2021 за ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА» () на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 21.05.2021 № 687;

з 23.06.2021 по теперішній час ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» () на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.06.2021 № 1095.

Актом обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Плиткова, 4-Б з кадастровим номером :06:095:0001 від 07.11.2022 було встановлено, що ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА» з 21.05.2021 по 22.06.2021 використовувалася земельна ділянка з кадастровим номером :06:095:0001 площею 0,2472 га по вул. Плиткова, 4-Б у м.Харкові без сплати орендної плати.

Згідно з пунктами 9, 10 договору оренди від 28.12.2019 орендна плата за земельну ділянку вносяться орендарем щомісячно в грошовій формі на рахунок державного казначейства України у Харківській області. Розмір орендної плати за земельну ділянку становить 12% від суми нормативної грошової оцінки земельної ділянки. У подальшому орендар самостійно здійснює обчислення орендної плати за землю з урахуванням індексації, визначеної законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами.

У разі зміни нормативної грошової оцінки земель міста Харкова за рішенням міської ради орендар на підставі отриманого витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки самостійно розраховує розмір орендної плати із застосуванням ставки (%), передбаченої пунктом 9 цього договору, без погодження орендодавця та без внесення змін до цього договору.

Відповідно до п. 5 договору оренди від 28.12.2019 нормативно грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становить 8276503,00 грн.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Рішенням 25 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 27.02.2019 № 1474/19 затверджена Технічна документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018.

Відповідно до п. 2 цього рішення нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2018 застосовується з 01.01.2020.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 05.06.2020 №4310 на земельну ділянку по вул. Плиткова, 4Б у м. Харкові загальною площею 2472 кв.м з кадастровим номером :06:095:0001 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 12393949,00 грн.

Сторони погодили, що орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками за місцем розташування земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 11 договору).

Пунктами «б», «в» пункту 28 договору оренди землі від 28.12.2019 сторони визначили, що орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату у строк та в розмірі, що встановлені цим договором; у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки вчиняти дії, передбачені п. 10 цього договору.

Згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт Індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127,2000 рік - 1,182, 2001 рік- 1,02, 2005 рік- 1,035, 2007 рік- 1,028, 2008 рік- 1.152, 2009 рік- 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06, 2017 рік - 1.

Нормативна грошова оцінка земель за 2018, 2019, 2020 роки не індексувалася.

Відповідно до п. 9 договору оренди від 28.12.2019 орендар повинен був сплатити 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1487273,88 грн. у 2021 році або 123939,49 грн. в місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Харківської області від 02 червня 2021 року у справі № 922/636/21, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.10.2021, розірвано договір оренди землі від 28.12.2019 б/н (кадастровий номер земельної ділянки :06:095:0001, вул.Плиткова, 4-Б, м. Харків, площа 0,2472 га) зі Спільним підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОГАЗ». Стягнуто з Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОГАЗ» заборгованість по орендній платі за період з 28.12.2019 по 31.12.2020 у розмірі 452544,25 грн., а також 11328,16 грн. судового збору. Рішення Господарського суду Харківської області від 02 червня 2021 року у справі № 922/636/21 набрало законної сили 18.10.2021.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що розірвання договору оренди на підставі рішення суду з Спільним підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОГАЗ», тобто особою яка на час ухвалення судового рішення не була орендарем земельної ділянки, не припинило зобов`язання за договором оренди до нового власника нерухомого майна ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА», оскільки з новим орендарем договір оренди відповідно до вимог ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» не припинявся та рішення суду про розірвання договору з Спільним підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОГАЗ» не набрало законної сили.

Отже, припинення прав та обов`язків ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА», як орендаря, на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 02 червня 2021 року у справі № 922/636/21 не відбулося.

Згідно з умовами пунктів 9, 10 договору оренди від 28.12.2019 орендар за період з 21.05.2021 по 22.06.2021 повинен був сплатити орендну плату у розмірі 134867,49 грн.

Відповідно до п. 28 договору оренди від 28.12.2019 орендар зобов`язаний щомісячно, до 20 числа місяця, що настає за звітним, надавати орендодавцю інформацію про здійснені платежі з орендної плати з наданням копій платіжних документів про таку сплату.

Згідно позову позивач зазначає, що в порушення вимог п. 28 договору оренди землі від 28.12.2019 ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА» не надавались копії платіжних документів про таку сплату.

Відповідно до листа ГУ ДПС у Харківській області від 02.12.2022 № 7183/5/20-40-04-13-08 ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА» () у період з 21.05.2021 по 22.06.2021 за земельну ділянку з кадастровим номером :06:095:0001 сплачено у травні 2021 - 4997,56 грн., за червень 2021 - 11361,12 грн.

Отже, відповідачем за використання спірної земельної ділянки за період з 21.05.2021 по 22.06.2021 фактично було сплачено орендної плати у розмірі 16358,66 грн.

Оскільки, спірна земельна ділянка використовувалась відповідачем без належної сплати орендної плати, Харківська міська рада звернулася до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 118508,83 грн. за період з 21.05.2021 по 22.06.2021.

Апеляційний суд , надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, зазначає наступне.

За змістом статті 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Крім того, правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено в ст. 120 Земельного кодексу України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За змістом частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Аналіз положень наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі переходу права власності на майно, що знаходиться на орендованій земельній ділянці, до нового власника з моменту набуття права власності на це майно переходять права на земельну ділянку, на якій вказане майно розміщене, у тому самому обсязі та умовах, які були у попереднього власника.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.11.2020 у справі № 904/5968/19, у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі.

Таким чином, апеляційний суд зауважує, що особа, яка набула права власності на це майно фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника.

При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно, отже договір оренди не підлягає розірванню.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справах №№915/672/17, 922/2883/17, 908/1990/17, 920/717/17, 913/661/17, 921/613/17-г/17, 904/9027/17, 904/326/18, 914,1925,18, 914/1131/18, 922/3655/17, 904/9027/17, 910/20774/17, 915/1416/17, 902/1592/15, 913/661/17, 914/2687/17, 914/1925/18, 910/20774/17, 911/2244/18, 913/661/17, 914/2687/17, 235/1640/17.

Отже, у разі переходу права власності на нерухоме майно, розміщене на земельній ділянці, яка знаходилась у користуванні відчужувача цього майна, новий власник майна набуває відповідне право користування цією ділянкою у тому ж обсязі та умовах, які були у попереднього власника, що, відповідно, передбачає припинення права користування цією ділянкою у попереднього землекористувача.

При цьому, враховуючи, що відповідний договір, укладений з попереднім власником, розірванню не підлягає, а продовжує діяти на тих самих умовах і в тому самому обсязі для нового власника майна, тобто фактично відбувається заміна сторони у зобов`язанні, відповідні обставини виключають застосування до таких правовідносин статті 1212 ЦК України, оскільки в такому разі не йдеться про набуття або збереження майна за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала, що є однією з обов`язкових ознак кондикційних зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18.

Таким чином, договір оренди земельної ділянки не є припиненим відповідно до вимог п. «е» ч. 1 ст. 141 ЗК України, абз. 8 ч.1 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі», в редакції на час придбання ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА» нерухомого майна, оскільки у ч.3 ст.7 Закону України «Про оренду землі» конкретизовано та деталізовано, відносно кого та в якій частині відбувається таке припинення, а саме, що припиняється договір оренди земельної ділянки саме в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, отже вказана норма є спеціальною.

Враховуючи викладене, вбачається, що 21 травня 2021 року договір оренди землі від 28.12.2019 №34958858 припинив свою дію в частині орендаря СП у формі ТОВ «ЕКСПОГАЗ» в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору та відбулась заміна орендаря в договорі оренди землі від 28.12.2019 в силу закону на ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА».

Посилання апелянта стосовно розірвання спірного договору оренди землі від 28.12.2019 зі Спільним підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПОГАЗ» за ініціативою саме позивача , за рішенням Господарського суду Харківської області від 02 червня 2021 року у справі № 922/636/21 (набрало законної сили 18.10.2021), судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за період 21.05.2021-22.06.2021 , тобто до набрання законної сили рішенням суду щодо розірвання спірного договору оренди, а отже висновки скаржника щодо кондикційних зобов`язань між сторонами у справі , судова колегія вважає хибними за встановлених обставин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.06.2021 у справі №200/606/18 зазначила, що нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності.

Власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Водночас, як вже було зазначено, будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки та навпаки. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20.

Судова колегія зазначає, що зазначені висновки , враховуючи також встановлені обставини Акту обстеження земельної ділянки від 07.11.2022 , спростовують твердження відповідача про те, що він у спірний період не користувався сукупно спірною земельною ділянкою.

Посилання апелянта щодо не відповідності складеного акту обстеження земельної ділянки від 07.11.2022, судова колегія відхиляє за необґрунтованістю .

У справі № 910/20774/17, за позовом про визнання правовідносин за договором оренди земельної ділянки припиненими, Верховний Суд 07.11.2018 дійшов висновку, що у разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, незалежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі. Посилаючись на положення статей 15, 16 ЦК України, суд касаційної інстанції, скасовуючи судові рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, зазначив, що заявлений позов фактично містить у собі вимогу про встановлення судом факту, що має юридичне значення (припинення правовідносин у силу закону) та не стосується захисту права цивільного, тобто задоволення такої вимоги не є ефективним способом захисту прав позивачів, які вже захищені законом.

Отже набуття ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА» права оренди відбулося в силу закону та не потребувало прийняття додаткових рішень з боку орендодавця, тобто Харківської міської ради.

Чинним законодавством не передбачено в обов`язковому порядку укладання додаткової угоди про заміну сторони, у зв`язку з чим, набуття права власності на нерухоме майно розташоване на орендованій земельній ділянці було підставою для реєстрації відповідного речового права ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА».

Разом з тим, товариство не скористалось своїм правом щодо можливості реєстрації свого речового права на спірну земельну ділянку відповідно до договору оренди землі від 28.12.2019.

Враховуючи, що перехід права на будівлю і споруду було однією із законних підстав виникнення прав на землю в набувача об`єкта нерухомості ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА», то можливість реалізації ним таких прав не може залежати від дій щодо припинення договірних правовідносин з колишнім землекористувачем (ТОВ «ЕКСПОГАЗ») вчинених після відчуження нерухомого майна.

Набуття юридичними особами приватного права чи фізичними особами у визначеному законодавством порядку права приватної власності на будівлі, створює правові підстави для переходу права на земельну ділянку до власника об`єкта нерухомості, розташованого на ній, відповідно до положень статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України саме в силу правочину з придбання нерухомого майна та автоматичного переходу права користування земельною ділянкою відповідно до принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди.

Як вже було встановлено раніше , припинення прав та обов`язків ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА», як орендаря, на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 02 червня 2021 року у справі № 922/636/21, не відбулося.

Розірвання договору оренди землі до набуття ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА» права власності на нерухоме майно розташоване на земельній ділянці теж не відбулось.

В подальшому, до укладання ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» договору купівлі-продажу від 23.06.2021 за №1095 , ТОВ «ГАЗТРОН-Україна» не відмовлялось в добровільному порядку від земельної ділянки, договір оренди розірвано не було.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції , що 21.05.2021 (день укладання договору про задоволення вимог іпотекодержателя) у СП у формі ТОВ «ЕКСПОГАЗ» автоматично припинилось, а у ТОВ «ГАЗТРОН-УКРАЇНА» автоматично виникло право користування (оренди) спірною земельною ділянкою.

В подальшому, на підставі укладеного договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 23.06.2021 № 1095 у ТОВ «ГАЗТРОН-Україна» автоматично припинилась, а у ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» автоматично виникло право користування (оренди) спірною земельною ділянкою з кадастровим номером :06:095:0001 площею 0,2472 га за адресою: м. Харків, вул. Плиткова, 4-Б, до набрання законної сили рішення Господарського суду Харківської області від 02 червня 2021 року у справі № 922/636/21 щодо розірвання спірного договору оренди .

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України Про оренду землі однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України Про оренду землі орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Податковим кодексом України, який набув чинності 01.01.2011, зокрема, встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності; (п. п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно умов п.п. 288-1. - 288.4. ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями п. 288.5.1 ст. 288 Податкового Кодексу України.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 118508,83 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Плиткова, 4-Б у м. Харкові відповідно до договору оренди від 28.12.2019 за № 34958858 за період з 21.05.2021-22.06.2021 підтверджуються матеріалами справи, вони є обґрунтованими та такими, що правомірно були задоволені судом першої інстанції .

Апеляційний суд зауважує , що лист ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» № б/н від 29.06.2021, лист ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» вих.№ 56 від 07.10.2022, заява ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ» про обстеження земельної ділянки від 30.06.2021, лист Харківської обласної прокуратури від 28.10.2022 № 15/1-7634вих 22, лист ГУ ДПС у Харківській області від 18.10.2022 №14495/6/20-40-09-03-13 не спростовують позовних вимог позивача у справі, оскільки вони стосуються ТОВ «РОД-НИК ІНВЕСТ», а не відповідача у справі та стосуються іншого спірного періоду , в тому числі вже після набрання законної сили рішення Господарського суду Харківської області від 02 червня 2021 року у справі № 922/636/21 щодо розірвання спірного договору оренди .

Щодо стягнення відповідачем витрат на правову допомогу відповідно до договору від 16.12.2022 у розмірі 20 000,00 грн. та 8 000,00 грн., апеляційний суд вказує наступне .

Згідно ч.4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких за ч.1 ст.123 цього Кодексу відносяться витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене , судова колегія відхиляє вказані стягнення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України»; вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Названий Суд також зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України).

Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ст. 276 ГПК України)

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення по справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покладається на заявника апеляційної скарги.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу відповідача, за вх. №1119 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від "15" травня 2023 р. у справі №922/2688/22 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Харківської області від "15" травня 2023 р. у справі №922/2688/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов