ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.10.2023р. Справа №905/1923/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання Кравець А.Є., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовною заявою позивачів:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро", м. Київ (),

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймфід", м. Київ ()

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря", Донецька область, смт. Зарічне (),

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицька Людмила Миколаївна, Донецька область,

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ),

про визнання правочинів недійсними, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна та про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна,-

учасники справи не з`явились, -

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" (позивач 1) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Праймфід" (позивач 2) звернулися до Господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 04.10.2021 до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря", за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицька Людмила Миколаївна (вх.№20994/21 від 07.10.2021), в якій просять:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - пташник брудер №1, загальною площею 1702 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 23.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "ЗОРЯ" (84442, Донецька область, Лиманський район, смт. Зарічне, вул. Шевченка, буд. 2Б, ) та фізичною особою ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Людмилою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за №869;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі - пташник брудер № 2, загальною площею 1472,10 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 23.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "ЗОРЯ" (84442, Донецька область, Лиманський район, смт. Зарічне, вул. Шевченка, буд. 2Б, ) та фізичною особою ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Людмилою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 871;

- припинити право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля - пташник брудер № 1, загальною площею 1702 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 5);

- припинити право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля - пташник брудер № 2, загальною площею - 1472,10 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 5);

- визнати право власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля - пташник брудер № 1, загальною площею 1702 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 5) за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "ЗОРЯ" (84442, Донецька область, Лиманський район, смт. Зарічне, вул. Шевченка, буд. 2Б, );

- визнати право власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля - пташник брудер № 2, загальною площею 1472,10 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 5) за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "ЗОРЯ" (84442, Донецька область, Лиманський район, смт. Зарічне, вул. Шевченка, буд. 2Б, ).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час розгляду Господарським судом Донецької області позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро", Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймфід" про стягнення боргу з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "ЗОРЯ" (справи № 905/624/21, № 905/639/21, 905/602/21), відповідач відчужив належне йому на праві власності нерухоме майно на користь фізичної особи - ОСОБА_1 за договорами купівлі-продажу від 23.04.2021, посвідченими приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Л.М. та зареєстрованими за № 869 та 871 відповідно. На думку позивачів, відчуження відповідачем належного йому нерухомого майна після виникнення у нього грошових зобов`язань перед позивачами, свідчить про недобросовісність та зловживання правом відповідача по відношенню до позивачів, позаяк позивачі позбавлені можливості отримати задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на відчужене майно, з огляду на що договори купівлі-продажу майна, на підставі яких відбулось відчуження такого майна, є фіктивними правочинами і укладені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами, що є підставою для визнання їх недійсними на підставі ст. 234 ЦК України.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря", відзив на позовну заяву не подав, про намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

Третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицька Людмила Миколаївна, у поясненнях б/н від 07.11.2021 заперечує проти позову (вх.№23644/21 від 15.11.2021). Зазначає, що позивачами не доведено, що сторони за спірними договорами купівлі-продажу уклали їх лише формально, що в дійсності сторони таких правочинів не мали умислу на настання реальних правових наслідків обумовлених ними, не доведено що спірні правочини є фіктивними. Відтак, вважає, що підстав для задоволення позову не має.

Третя особа-2 без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_1 , не подав суду пояснень щодо позову, про намір вчинити відповідні дії суд не повідомив.

ХІД СПРАВИ:

Матеріалам позовної заяви присвоєно єдиний унікальний номер справи №905/1923/21. За результатом автоматизованого розподілу справи між суддями для її розгляду визначено суддю Величко Н.В. (витяг з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2021).

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.11.2021 відкрито провадження у справі № 905/1923/21, постановлено справу розглядати у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання; встановлено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру.

Підготовче засідання неодноразово відкладалось, оголошувались перерви, строк підготовчого провадження продовжено за ініціативою суду.

Ухвалою від 13.11.2021 витребувано у приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицької Людмили Миколаївни належним чином засвідчені копії: договору купівлі-продажу нежитлової будівлі - пташник брудер № 1, загальною площею 1702 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 23.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроторгівельна фірма «ЗОРЯ» та фізичною особою ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Людмилою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 869; договору купівлі-продажу нежитлової будівлі - пташник брудер № 2, загальною площею 1472,10 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 23.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроторгівельна фірма «ЗОРЯ» та фізичною особою ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Людмилою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 871; інші документи, які знаходяться у нотаріальних справах, які були надані нотаріусу для посвідчення договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі-пташник брудер № 1 та нежитлової будівлі-пташник брудер № 2 від 23.04.2021; встановлено строк для їх подання суду.

Ухвалою суду від 30.11.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 27.01.2022 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря" належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують факт оплати/здійснення розрахунку у відповідності до пункту 4-го договорів купівлі-продажу № 869 від 23.04.2021р. та № 871 від 23.04.2021р., що були укладені між ТОВ "Агроторгівельна фірма "Зоря" та ОСОБА_1 та посвідчені приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Л.М.; витребувано у громадянина ОСОБА_1 належним чином засвідчені копії документів, що підтверджують факт оплати/здійснення розрахунку у відповідності до пункту 4-го договорів купівлі-продажу № 869 від 23.04.2021 р. та № 871 від 23.04.2021 р., що були укладені між ТОВ "Агроторгівельна фірма "Зоря" та ОСОБА_1 та посвідчені приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Л.М.; встановлено строк для подачі суду витребуваних документів.

17.02.2022 відповідно до ухвали господарського суду закрито підготовче провадження у справі № 905/1923/21, призначено розгляд справи по суті на 10.03.2022.

Судове засідання у справі № 905/1923/21, призначене на 10.03.2022, не відбулось у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, веденням активних бойових дій на території міста Харкова та Харківської області, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи.

Ухвалою суду від 12.05.2022 відкладено розгляд справи № 905/1923/21, постановлено про дату, час і місце наступного судового засідання учасників справи повідомити додатково відповідною ухвалою.

Ухвалою від 06.09.2023 призначено розгляд справи № 905/1923/21 на 26.09.2023.

Ухвалою від 26.09.2023 повідомлено позивача -1, -2, відповідача, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору -1, -2 про відкладення розгляду справи на 10.10.2023. Явка представників учасників справи у судове засідання визнана не обов`язковою. Роз`яснено сторонам їх право подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами в порядку частини третьої статті 196 ГПК України. Повідомлено, що участь у судовому засіданні можлива для учасників справи виключно в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення судового засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області.

В судове засідання 10.10.2023 представники сторін не з`явились, повідомлені про розгляд справи електронною поштою на повідомлені ними електронні адреси та шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України», що відповідає вимогам ст. 120, ч. 4 ст. 122 та п. 21 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень офіційного веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є відкритими для безоплатного цілодобового доступу відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень».

Отже, судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, та надано достатньо часу для надання ними пояснень та доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Представником позивача -1 подано заяву про розгляд справи 10.10.2023 без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає (вх.№ 01-35/4802 від 10.10.23).

У цій заяві адвокат Паламар Т.С. також просив розглянути справу № 905/1923/21 без участі представника позивача-2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймфід", за наявними документами, вказував, що документи на підтвердження повноважень представника наявні в матеріалах справи.

Суд враховує, що 14.09.2023 до суду від представника позивача-1, позивача-2 адвоката Улько Сергія Сергійовича надійшов лист б/н від 11.09.2023, в якому повідомляється про припинення дії договорів з надання правової допомоги позивачам у справі № 905/1923/21 у зв`язку із настанням граничної дати терміну їхньої дії, нові договори про надання правової допомоги, а також пролонгації до раніше укладених договорів про надання правової допомоги, із вказаними вище юридичними особами адвокатом Улько С.С. не укладались (вх.№ 8716/23).

15.09.2023 через підсистему «Електронний суд» від адвоката Паламар Тараса Степановича як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" (позивача-1) надійшла заява про вступ у справу, з додатками за переліком (вх.№ 07-10/3919/23).

Суд констатує, що в матеріалах справи відсутні докази наявності повноважень адвоката Паламар Тараса Степановича на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймфід" у справі № 905/1923/21, у зв`язку з чим суд залишає без розгляду клопотання від 10.10.2023 (вх.№ 01-35/4802 від 10.10.23) в частині, що стосується позивача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймфід", на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Безпосередньо позивач-2, Товариство з обмеженою відповідальністю "Праймфід", не заявляв клопотання про розгляд справи без його участі у порядку ч. 3 ст. 196 ГПК України.

Як вбачається, позовна заява б/н від 04.10.2021 (вх.№ 20994/21 від 07.10.21) подана одночасно кількома (двома) позивачами до одного відповідача і містить самостійні вимоги немайнового характеру, пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Водночас, кожен з позивачів у цій справі діє самостійно.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 2, 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Позивач-2 не з"явився у судове засідання 10.10.2023, про намір брати участь в режимі відеоконференції не заявляв, не подав заяву про розгляд справи без його участі, що має наслідком залишення його позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

З огляду на необхідність розгляду господарської справи впродовж розумних строків в контексті встановлених п. 1 статті 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року гарантій, суд розглядає позовні вимоги позивача-1 за наявними в справі матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи; неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ:

26.11.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Світ-Агро" (надалі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря" (надалі - Покупець, Відповідач) був укладений Договір поставки №ТД1143, у відповідності до п.п. 1.1 якого Постачальник зобов`язався поставити кормові добавки, ветеринарні препарати, біопрепарати, вітамінні та лікарські препарати, іншу ветеринарну продукцію (далі - Товар), а Покупець - прийняти та оплатити Товар у кількості, по найменуваннях і цінах, зазначених у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію Товару.

Покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок Постачальника вартість поставленої йому партії Товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту отримання партії Товару, згідно накладних. (Моментом отримання партії Товару вважається момент підписання Покупцем видаткової накладної) (п.2.2 Договору).

Пунктом 3.5. Договору визначено, що датою (моментом) поставки (передачі) Товару вважається дата підписання видаткової накладної Покупцем, що засвідчує прийняття Товару Покупцем від Продавця.

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє 31.12.2021.

Відповідно до умов Договору позивачем (постачальником) 23.12.2020 була поставлена передбачена договором продукція: за видатковою накладною №8513 від 23.12.2020 товар на суму 60960,00 грн. з ПДВ, за видатковою накладною №8514 від 23.12.2020 товар на суму 54360,00 грн. з ПДВ.

Поставлена відповідачу продукція оплачена не була, що зумовило звернення постачальником до Господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з покупця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря" заборгованості у розмірі 115320,00 грн., що виникла за договором поставки №ТД1143 від 26.11.2020.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/624/21; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 08.06.2021 у справі №905/624/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Світ-Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря" про стягнення 115320,00 грн задоволені. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Світ-Агро" основний борг в сумі 115320,00 грн., судовий збір в сумі 2270,00грн.

02.08.2021 на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 08.06.2021 у справі № 905/624/21 виданий відповідний наказ.

Вказаний судовий наказ пред`явлений до примусового виконання та за постановою від 18.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком Павлом Васильовичем відкрито виконавче провадження ВП № 66541263.

До матеріалів справи не подавалось відомостей щодо ходу виконавчого провадження ВП № 66541263.

З відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження, що є у відкритому доступі за посиланням https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors, встановлено, що виконавче провадження ВП № 66541263 на даний час перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Григорчука Павла Васильовича згідно постанови про прийняття виконавчого провадження від 29.08.2023, не закінчене.

З поданих до матеріалів справи документів також відомо, що 26.04.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Світ-Агро" (Постачальник) укладено Договір поставки №ТД27, за п.1.1. якого Постачальник зобов`язався поставити кормові добавки, ветеринарні препарати, вакцини, біопрепарати, вітамінні та лікарські препарати, іншу ветеринарну продукцію (далі - Товар), а Покупець - прийняти та оплатити Товар у кількості, за найменуваннями і цінами, зазначеними у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію Товару.

Відповідно до п.2.2. Договору Покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок Продавця вартість поставленої йому партії Товару протягом 14-ти календарних днів з моменту отримання партії Товару згідно з накладними. (Моментом отримання партії Товару вважається момент підписання Покупцем видаткової накладної).

Згідно з п.3.5. Договору датою (моментом) поставки (передачі) Товару вважається дата підписання видаткової накладної Покупцем, що засвідчує прийняття Товару Покупцем від Продавця.

За умовами п.9.1, п.9.2. Договору він набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2012; якщо за один календарний місяць до закінчення строку дії Договору сторони письмово не повідомлять одна одну про намір його розірвати або змінити, Договір автоматично пролонгується на таких же умовах та на такий самий строк.

Додатковою угодою №1 від 25.04.2013 до цього Договору сторони домовились про внесення змін до розділу 12 Договору, виклавши реквізити Покупця у новій редакції (п.1 Додаткової угоди). Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання її сторонами та скріплення печатками (п.4 Додаткової угоди).

На виконання умов Договору поставки №ТД27 у 2020 році позивач поставив відповідачеві Товар на загальну суму 1395477,60грн за видатковими накладними: №89 від 09.01.2020 на суму 111000,00грн з ПДВ, №96 від 10.01.2020 на суму 135000,00грн з ПДВ, №240 від 15.01.2020 на суму 10440,00грн з ПДВ, №930 від 07.02.2020 на суму 18000,00грн з ПДВ, №956 від 10.02.2020 на суму 183000,00грн з ПДВ, №1289 від 24.02.2020 на суму 261192,00грн з ПДВ, №2606 від 14.04.2020 на суму 28512,00грн з ПДВ, №2822 від 24.04.2020 на суму 28501,20грн з ПДВ, №2823 від 24.04.2020 на суму 15000,00грн з ПДВ, №3911 від 11.06.2020 на суму 24000,00грн з ПДВ, №4287 від 30.06.2020 на суму 59401,20грн з ПДВ, №4839 від 20.07.2020 на суму 66901,20грн з ПДВ, №4917 від 23.07.2020 на суму 43200,00грн з ПДВ, №5310 від 10.08.2020 на суму 42600,00грн з ПДВ, №6024 від 10.09.2020 на суму 24000,00грн з ПДВ, №6291 від 23.09.2020 на суму 34200,00грн з ПДВ, №6292 від 23.09.2020 на суму 28800,00грн з ПДВ, №6614 від 07.10.2020 на суму 36000,00грн з ПДВ, №6740 від 13.10.2020 на суму 24000,00грн з ПДВ, №7056 від 28.10.2020 на суму 3600,00грн з ПДВ, №7318 від 09.11.2020 на суму 50814,00грн з ПДВ, №7319 від 09.11.2020 на суму 75816,00грн з ПДВ, №7790 від 27.11.2020 на суму 50400,00грн з ПДВ, №7814 від 30.11.2020 на суму 41100,00грн з ПДВ, а відповідач отримав Товар за всіма накладними, про що свідчать скріплені печаткою підписи директора Барановського С.О. в графі "отримав" накладних.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Світ-Агро" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря" про стягнення 961199,20грн боргу за поставлений товар, що виник за договором №ТД27 від 26.04.2011.

Ухвалою суду від 08.04.2021 у справі №905/602/21 в задоволенні заяви б/н від 02.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» про забезпечення позову - відмовлено.

12.04.2021 ухвалою Господарського суду Донецької області відкрито провадження у справі №905/602/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За відомостями комп`ютерної бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» та Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.11.2021 у справі №905/602/21 заяву позивача б/н від 30.04.2021 задоволено, прийнято зміну предмета позову. Постановлено предмет позову у справі №905/602/21 читати наступним чином: "про стягнення 961199,20грн боргу за поставлений товар, 132861,85грн пені, 54763,02грн - 5% штрафу, 29591,89грн - 3% річних, 83860,19грн інфляційних". Розгляд справи №905/602/21 здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Згідно рішення Господарського суду Донецької області від 11.01.2022 у справі №905/602/21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Світ-Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря" про стягнення 961199,20грн боргу за поставлений товар, 132861,85грн пені, 54763,02грн - 5% штрафу, 29591,89грн - 3% річних, 83860,19грн інфляційних - задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Світ-Агро" 961199,20грн боргу за поставлений товар, 132861,85грн пені, 54763,02грн - 5% штрафу, 29591,89грн - 3% річних, 83860,19грн інфляційних, 18934,14грн судового збору.

07.02.2022 на виконання цього рішення судом виданий відповідний наказ зі строком пред`явлення до виконання до 05.02.2025 включно.

Доказів пред`явлення судового наказу від 07.02.2022 у справі №905/602/21 до примусового виконання матеріали справи не містять.

З матеріалів справи убачається, що відповідачу, Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря", на праві власності (договір купівлі-продажу нерухомого майна від 26.09.2016, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ходаріною Ольгою Сергіївною та зареєстрований в реєстрі за № 881) належало наступне нерухоме майно:

- пташник брудер №1, нежитлова будівля, загальною площею 1715 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, Волноваський район, село Вільне, вулиця Центральна, будинок 11; характеристика та перелік приміщень: теплогенератор а, а', а2, шлакоблок; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5;

- пташник брудер № 2, нежитлова будівля, загальною площею 1479,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, Волноваський район, село Вільне, вулиця Центральна, будинок 15; характеристика та перелік приміщень: теплогенератор а, шлакоблок, теплогенератор а', цегла, теплогенератор а2, гіпсобл., фуражирка, а3, шлакоблок; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5.

23.04.2021 між відповідачем (продавець) та громадянином ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є нежитлова будівля - пташник брудер № 1, загальною площею 1702,00 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У пункті 3 цього договору визачено, що за даними документа, що встановлює право власності на нежитлову будівлю та технічним паспортом, на земельній ділянці розташовані: А- пташник брудер № 1, а - теплогенератор, а' - теплогенератор, а2 - теплогенератор, загальною площею 1702,00 кв.м., основна площа - 1577,50 кв.м., допоміжна (підсобна) площа - 124,5 кв.м. Вищевказана нежитлова будівля знаходиться на землях державної власності, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - експлуатація та обслуговування птахоферми, току, тракторної бринади, лазні, площа земельної ділянки - 9,4167 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0223.

За домовленістю сторін та згідно з протоколом № 76 загальних зборів учасників ТОВ "Агроторгівельна фірма "Зоря" продаж вищевказаної нежитлової будівлі вчиняється за 230640,00 грн. з ПДВ, які внесені покупцем до каси продавця до укладення цього договору.

Вказаний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Людмилою Миколаївною та зареєстрований у реєстрі за № 869.

Також, 23.04.2021 між відповідачем (продавець) та громадянином ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є нежитлова будівля - пташник брудер № 2, загальною площею 1472,10 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У пункті 3 цього договору визачено, що за даними документа, що встановлює право власності на нежитлову будівлю та технічним паспортом, на земельній ділянці розташовані: А- пташник брудер № 2, а - теплогенератор, а' - теплогенератор, а2 - теплогенератор, а3 - фуражна, загальною площею 1472,10 кв.м., основна площа - 1376,10 кв.м., допоміжна (підсобна) площа - 96,0 кв.м. Вищевказана нежитлова будівля знаходиться на землях державної власності, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання - експлуатація та обслуговування птахоферми, току, тракторної бринади, лазні, площа земельної ділянки - 9,4167 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0223.

За домовленістю сторін та згідно з протоколом № 76 загальних зборів учасників ТОВ "Агроторгівельна фірма "Зоря" продаж вищевказаної нежитлової будівлі вчиняється за 199500,00 грн. з ПДВ, які внесені покупцем до каси продавця до укладення цього договору.

Вказаний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Людмилою Миколаївною та зареєстрований у реєстрі за № 871.

Відповідні відомості щодо нерухомого майна внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про що свідчать наявні в матеріалах справи інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.09.2021 № 277284123, від 29.09.2021 № 277285312, від 30.11.2021 № 287529076, від 30.11.2021 № 287530918.

Звертаючись з позовом у цій справі, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" стверджує, що відчуження відповідачем належного йому нерухомого майна після виникнення у нього грошових зобов`язань перед позивачем та під час розгляду Господарським судом Донецької області позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" про стягнення боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "ЗОРЯ" (справи № 905/624/21, № 905/602/21), свідчить про недобросовісність та зловживання правом відповідача по відношенню до позивача, позаяк позивач позбавлений можливості отримати задоволення своїх вимог за рахунок звернення стягнення на відчужене майно. На переконання позивача, договори купівлі-продажу від 23.04.2021, посвідчені приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Л.М. та зареєстровані за № 869 та 871 відповідно, на підставі яких відбулось відчуження майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря", є фіктивними правочинами і укладені без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами, що є підставою для визнання їх недійсними на підставі ст. 234 ЦК України.

КВАЛІФІКАЦІЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ:

Положення ст.202 ЦК України передбачають, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.627, ч.1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст.316 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності (ч.ч.1, 2, 3, 4, 5, 6 ст.319 ЦК України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто сторони, укладаючи його, знають заздалегідь, що він не буде виконаний. Такий правочин завжди укладається умисно. Ознака фіктивності повинна бути властива діям обох сторін правочину. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

За положеннями ст.655 ЦК України договір купівлі-продажу, це договір, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною. Правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Відтак будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам).

Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора.

Наведені висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18 та від 20.05.2020 у справі № 922/1903/18.

У постанові від 01.04.2020 у справі № 182/2214/16-ц Верховним Судом зроблено висновок, що не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом.

Отже, договір, який укладений з метою уникнути виконання договору та зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору. Такий договір може вважатися фраудаторним та може бути визнаний судом недійсним за позовом особи, право якої порушено, тобто кредитора.

Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

Фраудаторним правочином може бути як оплатний (договір купівлі-продажу), так і безоплатний договір (договір дарування), а також може бути як односторонній, так і двосторонній чи багатосторонній правочин.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.07.2019 у справі № 369/11268/16-ц, позивач вправі звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ч. 1 ст.3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена ст. 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена ст. 228 ЦК України.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 03.03.2020 у справі № 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі № 904/7905/16, від 04.08.2020 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011.

Отже, фраудаторний правочин може кваліфікуватися як: а) такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності (п. 6 ст. 3 ЦК) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК); б) фіктивний (ст. 234 ЦК), в) такий, що порушує публічний порядок (ст. 228 ЦК).

Відповідно до правових висновків, викладених судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 24.11.2021 у справі № 905/2030/19 (905/2445/19) фраудаторним може виявитися будь-який правочин, що здійснюється між учасниками господарських правовідносин, який укладений на шкоду кредиторам, отже, такий правочин може бути визнаний недійсним на підставі п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України як такий, що вчинений всупереч принципу добросовісності, та частин 3, 6 ст. 13 ЦК України з підстав недопустимості зловживання правом, на відміну від визнання недійсним фіктивного правочину, лише на підставі ст. 234 ЦК України. У такому разі звернення з позовом про визнання недійсними правочинів боржника на підставі загальних засад цивільного законодавства та недопустимості зловживання правом є належним способом захисту, який гарантує практичну й ефективну можливість захисту порушених прав кредиторів та боржника.

Вчинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

Основними критеріями, для кваліфікації договору, як фраудаторного, можуть бути, зокрема, але не виключно:

відчуження майна за наявності значної непогашеної заборгованості;

відчуження майна боржником після пред`явлення до нього позову про стягнення такої заборгованості (хоча є і виключення з цього правила, головне довести, що боржник розумів, що має заборгованість і ухилявся таким чином від її сплати);

майно відчужено на підставі безвідплатного правочину (з цього правила є також виключення, зокрема, якщо ціна за оплатним договором занижена тощо);

майно відчужене на користь пов`язаної особи (родичу або на користь власної юридичної особи);

після відчуження майна у боржника відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором.

Наявність вказаних обставин свідчить про те, що боржник діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення звернення стягнення кредитором на його майно як боржника (аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 405/1820/17 та у постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі № 754/2450/18).

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.10.2020 у справі № 755/17944/18 цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення. Боржник, який відчужує майно після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості, або виникнення у нього обов`язку зі сплати боргу, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 747/306/19.

Як вказує позивач договори купівлі-продажу нерухомого майна мають ознаки фраудаторного правочину, оскільки договори були укладені під час розгляду справ № 905/624/21, № 905/602/21, тому відповідач міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на нерухоме майно.

Проте, на переконання суду, сама по собі ця обставина не дає права кваліфікувати такий правочин як фраудаторний, оскільки, обставини, що дають змогу кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору мають перевірятися у сукупності, тому що кожна окрема обставина сама по собі не спричиняє фраудаторність, а презумпція правомірності правочину може бути спростована тільки вагомими доказами, які у своїй сукупності засвідчують шкідливість вчиненого правочину, вживання права на зло. Разом з тим, сам по собі факт пред`явлення позову не може свідчити про беззаперечну обґрунтованість позовних вимог, однозначне їх задоволення, а таке звернення з позовом не може зупинити господарську діяльність особи, до якої пред`явлено позов, зокрема можливість розпоряджатися майном.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що оспорювані правочини вчинені дійсно у період, коли тривало провадження у справі № 905/624/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторгівельна фірма «Зоря» про стягнення 115320,00 грн. боргу за поставлений товар та у справі № 905/602/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторгівельна фірма «Зоря» про стягнення 961199,20 грн. боргу за поставлений товар. Але ця обставина не свідчить про фраудаторність вчинених правочинів, оскільки клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 905/624/21 позивачем не заявлялось взагалі, у справі № 905/602/21 ухвалою господарського суду від 08.04.2021 в задоволенні заяви б/н від 02.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» про забезпечення позову - відмовлено, що не позбавляло позивача звернутися до суду з такою заявою повторно, проте під час розгляду справи № 905/602/21 позивач з заявою про забезпечення позову не звертався, відтак жодні заборони для відповідача не встановлені.

Таким чином, твердження позивача, що відчуження спірної нерухомості відбулося саме з метою невиконання майбутнього судового рішення, не ґрунтується на фактичних обставинах справи, адже жодні докази наявності у відповідача мети ухилитися від виконання майбутнього судового рішення і завдати цим шкоди майбутньому стягувачу, у справі, що розглядається, наразі відсутні.

Згідно з усталеною практикою Верховного суду у подібних справах однією із обов`язкових умов для визнання правочину фраудаторним є те, що після відчуження спірного майна у відповідача відсутнє інше майно, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед кредитором.

Матеріали справи не містять доказів відсутності у відповідача іншого майна, за рахунок якого він може відповідати за своїми зобов`язаннями перед позивачем, тож суд не вбачає підстав дійти висновку, що договори купівлі-продажу були вчинені на шкоду позивачу, як кредитору.

У відповідності до чч 3,4 ст.9 Закону України "Про виконавче провадження" державні органи, органи місцевого самоврядування, нотаріуси, інші суб`єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа.

Банки у разі відкриття рахунку на ім`я фізичної особи, внесеної до Єдиного реєстру боржників, у тому числі через відокремлені підрозділи банку, або закриття рахунку такою особою зобов`язані у день відкриття або закриття рахунку повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця. Порядок надання такої інформації та форма повідомлення встановлюються Національним банком України за погодженням із Міністерством юстиції України.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов`язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно та (або) на кошти на рахунках боржника в банках у порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, крім випадку, коли на таке майно арешт уже накладено з тих самих підстав.

Укладення протягом строку, зазначеного в частині третій цієї статті, правочину щодо майна боржника, який призвів до неможливості задовольнити вимоги стягувача за рахунок такого майна, є підставою для визнання такого правочину недійсним.

До матеріалів справи не додано доказів того, що відповідач станом на момент відчуження майна (23.04.2021) був боржником Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро» та/або був внесений до Єдиного реєстру боржників, відтак відсутні підстави для визнання правочинів недійсними. Крім того, на зазначену дату - 23.04.2021 ще не існувало виконавчого провадження з приводу виконання рішення суду у справі № 905/624/21 та № 905/602/21.

Згідно протоколу № 76 від 21.04.2021 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроторгівельна фірма «Зоря», метою укладення договорів купівлі-продажу пташника-брудера № 1 та пташника-брудера № 2 визначено можливість розвинути діяльність ТОВ «Агроторгівельна фірма «Зоря» та вирішення питань господарчої діяльності підприємства. З усіх питань порядку денного прийнято позитивне рішення одноголосно, надано повноваження директору ТОВ «Агроторгівельна фірма «Зоря» Барановському С.О. на укладення та підписання договору купівлі-продажу.

Згідно наявних у справі Звітів про незалежну оцінку вартості нерухомого майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Майко О.Г. (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 482/20, виданий Фондом державного майна України 05.06.2020), станом на 10.04.2021 ринкова вартість об`єкта оцінки з ПДВ склала:

- 230640,00 грн. - виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, пташник-брудер № 1, загальною площею 1702,0 кв.м., місцезаходження: Донецька область, Волноваський район, село вільне, вул.. Центральна, буд. 11;

- 199500,00 грн. - виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, пташник-брудер № 2, загальною площею 1472,1 кв.м., місцезаходження: Донецька область, Волноваський район, село вільне, вул.. Центральна, буд. 15.

Ринкова вартість об`єкта незалежної оцінки визначена порівняльним підходом.

Після визначення ринкової вартості спірних об`єктів між відповідачем та третьою особою-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ( ОСОБА_1 ) укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна.

Ціна об`єкта продажу, вказана у Договорах купівлі-продажу від 23.04.2021, посвідчених приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Л.М. та зареєстрованих за № 869 та 871 відповідно, відповідає ринковій вартості об`єкта, вказаній у Звітах про незалежну оцінку вартості нерухомого майна, складених суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Майко О.Г.

За умовами цих договорів, вартість об`єкта відчуження внесена покупцем до каси продавця до укладення цього договору.

Договори купівлі-продажу від 23.04.2021, посвідчені приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Л.М. та зареєстровані за № 869 та 871 відповідно, підписані уповноваженими особами.

Доказів наявності між відповідачем та третьою особою 2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору у цій справі, родинних зв`язків - позивачем не подано.

За визначенням, наведеним у п.п. 14.1.159. ПК України, пов`язані особи - юридичні та/або фізичні особи, та/або утворення без статусу юридичної особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв:

б) для фізичної особи та юридичної особи:

фізична особа безпосередньо та/або опосередковано (через пов`язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи у розмірі 25 і більше відсотків;

фізична особа має право призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган такої юридичної особи або призначати (обирати) не менш як 50 відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради;

фізична особа здійснює повноваження одноособового виконавчого органу в такій юридичній особі;

фізична особа має повноваження на призначення (обрання) одноособового виконавчого органу такої юридичної особи або на призначення (обрання) 50 і більше відсотків складу її колегіального виконавчого органу або наглядової ради;

фізична особа є кінцевим бенефіціарним власником (контролером) юридичної особи;

сума всіх кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від фізичної особи, наданих юридичній особі, та/або будь-яких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги від інших фізичних осіб, наданих юридичній особі, які надаються під гарантії цієї фізичної особи, перевищують суму власного капіталу більше ніж у 3,5 раза (для фінансових установ та компаній, що провадять виключно лізингову діяльність, - більше ніж у 10 разів). При цьому сума таких кредитів (позик), поворотної фінансової допомоги та власного капіталу визначається як середнє арифметичне значення (на початок та кінець звітного періоду);

в) для фізичних осіб - чоловік (дружина), батьки (у тому числі усиновлювачі), діти (повнолітні/неповнолітні, у тому числі усиновлені), повнорідні та неповнорідні брати і сестри, опікун, піклувальник, дитина, над якою встановлено опіку чи піклування.

Усі корпоративні права, які належать (безпосередньо та/або опосередковано) юридичній особі в іншій юридичній особі, є сумою часток корпоративних прав, які:

безпосередньо належать такій юридичній особі в іншій юридичній особі;

належать будь-якій із пов`язаних сторін такої юридичної особи в іншій юридичній особі.

Для цілей визначення, чи володіє фізична особа безпосередньо та/або опосередковано корпоративними правами у розмірі 25 і більше відсотків у юридичній особі, усі корпоративні права, які належать (безпосередньо та/або опосередковано) фізичній особі, є сумою часток корпоративних прав, які:

безпосередньо та/або опосередковано належать такій фізичній особі в юридичній особі через володіння корпоративними правами;

належать будь-яким пов`язаним особам такої фізичної особи у зазначеній юридичній особі (без врахування осіб, пов`язаних з такою фізичною особою через пряме та/або опосередковане володіння корпоративними правами).

Якщо фізична особа визнається пов`язаною з іншими особами відповідно до підпункту 14.1.159 цього пункту, такі особи визнаються пов`язаними між собою.

У разі здійснення господарських операцій утвореннями без статусу юридичної особи з пов`язаною особою будь-якого з учасників договору про спільну діяльність, розмір вкладів яких у спільне майно становить 25 і більше відсотків, пов`язаними визнаються утворення без статусу юридичної особи (договору про спільну діяльність) і така пов`язана особа будь-якого з учасників такого договору.

З поданих доказів судом встановлено, що на момент вчинення оспорюваних правочинів були відсутні ознаки пов`язаності осіб продавця і покупця. Позивачем протилежного не доведено.

Отже, договори купівлі-продажу від 23.04.2021, посвідчені приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Л.М. та зареєстровані за № 869 та 871 відповідно, відповідають вимогам чинного цивільного законодавства.

Не доведено позивачем і конкретних обставин та не подано доказів, які б свідчили про недійсність спірних правочинів з підстав, встановлених ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України, а також порушення власних прав та інтересів внаслідок їх укладення відповідачем.

Наслідком невиконання судового рішення у справі № 905/624/21 та справі № 905/602/21, є незабезпечення позивачем свого позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, бо саме вони і були предметом судового спору. І у разі забезпечення позову ці кошти і були б спрямовані на виконання судового рішення. Нерухомість відповідача спірною не була і її продаж не мав на меті завдати шкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро». Протилежного позивач не довів.

Суд критично ставиться до аргументів позивача під час підготовчого провадження у цій справі, що ціна відчужених об`єктів нерухомого майна за спірними договорами купівлі-продажу є заниженою, на підтвердження чого надано Рецензії на звіт про оцінку вартості нерухомого майна від 14.01.2022, складені ТОВ «Експертна оцінка майнових прав», на замовлення позивача, а також Звіти про оцінку виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, пташник-брудер № 1, загальною площею 1702,0 кв.м., місцезаходження: Донецька область, Волноваський район, село вільне, вул.. Центральна, буд. 11 та про оцінку виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, пташник-брудер № 2, загальною площею 1472,1 кв.м., місцезаходження: Донецька область, Волноваський район, село вільне, вул.. Центральна, буд. 15, складені 19.01.2022 субєктом оціночної діяльності ТОВ «ІНФОДЖЕРЕЛО» на замовлення ТОВ «Торговий дім «Світ-Агро».

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені у Законі України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлено у статті 12 цього Закону.

У частині першій статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України (ч.2, ч.4 ст.12 цього Закону).

Оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (ст. 3 України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні") .

Згідно із частиною шостою статті 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених устатті 5 цього Закону.

Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов`язковим.

Якщо письмовим запитом про необхідність проведення рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість майна, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна. У цьому випадку рецензент здійснює або забезпечує здійснення оцінки майна в порядку, встановленому нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Як вбачається із наведеної норми, у випадку незгоди із звітом про оцінку майна може бути замовлена його рецензія.

За змістом проведеного рецензування на замовлення ТОВ «Торговий дім «Світ-Агро», рецензент дійшов висновку, що у звіті про оцінку вартості нерухомого майна - виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, пташник-брудер № 1, загальною площею 1702,0 кв.м., місцезаходження: Донецька область, Волноваський район, село вільне, вул.. Центральна, буд. 11 та про оцінку виробничого будинку з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, пташник-брудер № 2, загальною площею 1472,1 кв.м., місцезнаходження: Донецька область, Волноваський район, село вільне, вул.. Центральна, буд. 15, виготовленому 10.04.2021 Фізичною особою-підприємцем Мойко О.Г.,

- вид вартості відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна;

- зібраних вихідних даних та іншої інформації не достатньо для проведення оцінки майна. Через брак такої інформації недостатній опис конструктивних елементів, поліпшень та стану оцінюваної нерухомості, відсутній аналіз оточення та інфраструктури;

- під час проведення оцінки методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано згідно Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна, майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003р. №1440, Національного стандарту України «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004р. №1442, «Методики оцінки майна», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003р. №1891;

- звіт класифікується за ознакою абзацу п`ятого, пункту 67 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.092003р. №1440, як такий що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та/або непрофесійним і не може бути використаний;

- звіт про оцінку майна разом з додатками пронумеровано, скріплено печаткою суб`єкта оціночної діяльності фізична особа-підприємець Мойко О.Г.

Згідно виготовлених 19.01.2022 ТОВ «ІНФОДЖЕРЕЛО» на замовлення позивача Звітів про оцінку, станом на 10.04.2021 ринкова вартість об`єкта оцінки з ПДВ склала:

- 4889950,00 грн., що еквівалентно 174785,89 дол.США - виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, пташник-брудер № 1, загальною площею 1702,0 кв.м., місцезаходження: Донецька область, Волноваський район, село вільне, вул.. Центральна, буд. 11;

- 4291250,00 грн., що еквівалентно 153386,02 дол.США - виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, пташник-брудер № 2, загальною площею 1472,1 кв.м., місцезаходження: Донецька область, Волноваський район, село вільне, вул.. Центральна, буд. 15.

Ринкова вартість об`єкта незалежної оцінки визначена порівняльним підходом.

Зміст вказаних звітів має суперечливі дані, оскільки у п.1.3 «Вихідні дані, припущення та обмежуючі умови» вказано, що «…. З цією метою було проведене обстеження оцінюваних будівель, вивчена відповідна технічна документація, зібрана інформація про технічний стан об`єкту оцінки, відомості про його використання, ринок продажу та оренди подібного майна, виконаний відповідний аналіз вищезазначеної інформації та здійснені розрахунки вартості. …», а у п. 6 «Характеристика об`єкта оцінки» вказано: «… приміщення має задовільний стан, прийнято умовно без особистого огляду…». У додатках до цих звітів відсутня відповідна технічна документація про технічний стан об`єкту оцінки.

Статтею 33 "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

У цій справі не є предметом спору звіт про оцінку майна відповідача.

Як зазначено в пункті 34 постанови Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі N 914/881/17, провадження N 61-18гс18, звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені субєктом оціночної діяльності висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі N 914/881/17 (провадження N 12-18гс18) зроблено висновок, що "чинним законодавством України передбачені підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема, недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна) ним своїх обов`язків. Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону N 2658-III). Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів".

Позивачем не доведено, що активи, які є предметом оспорюваних правочинів, було реалізовано відповідачем на користь ОСОБА_1 за заниженою вартістю, що не відповідає ринковій, а відтак, такі правочини вчинено з метою виведення активів боржника та уникнення погашення наявної на час їх укладення заборгованості. Доказів наявної на час укладення оспорюваних договорів заборгованості відповідача перед позивачем матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що права Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Світ-Агро», як стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду у справі № 905/624/21 не порушені, договори купівлі-продажу від 23.04.2021, посвідчені приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Л.М. та зареєстровані за № 869 та 871 відповідно за сукупністю ознак не відносяться до фраудаторних.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

При цьому, суд враховує, що фіктивний правочин є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише не вчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності.

Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін, тобто ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно.

Отже фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише "про людське око", знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків, які встановлені законом для цього виду правочину (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі № 910/7547/17).

Як слідує з правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду по справі № 910/4088/17 від 27.02.2018, основними ознаками фіктивного правочину є: 1) введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; 2) свідомий намір невиконання зобов`язань договору; 3) приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням ч.ч. 1 та 5 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до ст. 234 ЦК України.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено введення в оману, свідомий намір не виконати зобов`язання та приховування справжніх намірів, як і відповідного умислу обох сторін спірних договорів.

За таких обставин позовні вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна задоволенню не підлягають.

Оскільки вимоги про припинення права власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля - пташник брудер № 1, загальною площею 1702 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 5) та на об`єкт нерухомого майна: нежитлова будівля - пташник брудер № 2, загальною площею - 1472,10 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 5), а також про визнання права власності на ці об`єкти нерухомого майна за Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "ЗОРЯ" - є похідними від вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна від 23.04.2021, посвідчених приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Касицькою Л.М. та зареєстрованими за № 869 та 871, такі вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро" також задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 114, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Залишити без розгляду позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймфід", м. Київ () до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря", Донецька область, смт. Зарічне () про визнання правочинів недійсними, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна та про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Світ-Агро", м. Київ () до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря", Донецька область, смт. Зарічне () про визнання правочинів недійсними, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна та про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна - відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Східного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.10.2023

Суддя Н.В. Величко