РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023Справа № 910/8807/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фреш-Україна" Кіровоградської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" м. Києва

про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання, ціна позову 4863360,69 грн.,

Суддя Паламар П.І.

Секретар судового засідання Григоряк М.С.

Представники:

від позивача: Гамей В.В.,

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ :

у червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фреш-Україна" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору № 23/3-2021 від 23 березня 2021 р. він протягом листопада 2021-лютого 2023 років передав останньому товар вартістю 3626821,37 грн.

Всупереч умов договору відповідач частково оплатив одержаний товар, заборгувавши йому 3331311,92 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, 742824,12 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 115920,25 грн. три проценти річних з простроченої суми, 673304,40 грн. пені, а також понесені ним по справі судові витрати, у т.ч. 200000 грн. з попереднього розрахунку витрат по оплаті послуг адвоката.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на недоведеність заявлених вимог, відсутність прострочення оплати за договором через невиконання позивачем обов`язку з передачі передбаченого п. 2.9. договору комплекту документів. Також вказував, на неможливість виконання зобов`язання у передбачені договором строки внаслідок форс-мажорних обставин, які були спричинені бойовими діями на території України та окупацією частини її території.

У процесі розгляду справи відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття господарським судом м. Києва ухвали про затвердження плану санації від 27 вересня 2023 р. у справі № 910/15087/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" про затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство. У задоволенні клопотання судом відмовлено, оскільки затвердження плану санації як захід запобігання банкрутству боржника є позасудовою процедурою, за якою провадження у справі про банкрутство не відкривається. Таким чином відсутнє судове провадження, яке унеможливлює розгляд даної справи. Наявний у зв`язку із такою санацією мораторій зумовлює зупинення виконання рішення суду на стадії його виконання і також не перешкоджає розгляду даного спору по суті.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце їх проведення повідомлений у встановленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 202 ГПК України у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 23 березня 2021 р. між сторонами по справі укладено договір № 23/3-2021 з протоколом розбіжностей до нього, згідно з яким позивач зобов`язався передати відповідачу товари народного споживання, а саме електропобутові товари (побутові холодильники, морозильники, машини і прилади для механізації побутових робіт, побутові прилади для очищення, зволоження, кондиціювання повітря, електроосвітлювальну арматуру і електролампи, електронагрівальні прилади, провідникові вироби тощо), телерадіотовари (електропрогравальну, звукозаписувальну апаратуру, апаратуру для відеозапису та відтворення зображення і звуку, носії для запису звуку, платівки, телевізійні приймачі, частини, вузли, а також деталі до них тощо), комп`ютерну техніку (комп`ютерна техніка та її комплектуючі, носії інформації, очищуючи засоби) в кількості та за цінами вказаними в заявках покупця на поставку відповідної партії товару, які є невід`ємними частинами договору, а відповідач - прийняти та оплатити вартість одержаного товару на умовах договору.

Відповідно до умов п. 2.5. договору поставка товару (партії товару) здійснюється постачальником на базисі поставки DDP (доставка з оплатою мита) - рампа складу покупця (Україна, Київська область, Броварський район, с. Квітневе, вул. Гоголівська, 1-А) Інкотермс-2010, або за іншою адресою, обумовленою сторонами при узгодженні заявки.

Згідно п.п. 3.2., 3.5. договору загальна ціна договору визначається виходячи з вартості фактично поставленого постачальником покупцеві товару та складається із сум, зазначених у видаткових накладних, підписаних обома сторонами. Орієнтовна вартість товару за договором складає 48000000 грн.

Покупець оплачує кожну партію фактично прийнятого товару протягом 90 календарних днів з дати поставки відповідної партії товару, але в жодному разі, не раніше дати отримання повного комплекту документів на товар (партію товару), зазначеного в п. 2.9 договору.

Відповідно до умов п. 2.9. договору постачальник разом з товаром зобов`язується передати покупцеві наступні документи: оригінал рахунку-фактури, товарно-транспортну накладну або інший рівнозначний транспортний документ, видаткову накладну, копію декларації відповідності та/або сертифіката відповідності продукції вимогам технічних регламентів, інформацію про продукцію (гарантійний талон тощо).

Строк дії договору відповідно до умов п. 9.1 договору встановлений з моменту його підписання сторонами до 31 грудня 2024 р.

Вказані обставини підтверджуються наявною у справі копією вищезазначеного договору з протоколом розбіжностей до нього.

Поясненнями позивача, наявними у матеріалах справи видатковими накладними №№ 453 від 16 листопада 2021 р., 465 від 22 листопада 2021 р., 491, 493 від 6 грудня 2021 р., 506 від 13 грудня 2021 р., 536, 546 від 21 грудня 2021 р., 550 від 24 грудня 2021 р., 3, 4 від 4 січня 2022 р., 33 від 18 січня 2022 р., 52 від 26 січня 2022 р., 78 від 7 лютого 2022 р., 91 від 14 лютого 2022 р., 113 від 23 лютого 2022 р., 305 від 8 листопада 2022 р., 344 від 23 листопада 2022 р., 387 від 12 грудня 2022 р., 147 від 27 лютого 2023 р., рахунками-фактурами №№ 453 від 16 листопада 2021 р., 465 від 22 листопада 2021 р., 491, 493 від 6 грудня 2021 р., 506 від 13 грудня 2021 р., 536, 546 від 21 грудня 2021 р., 550 від 24 грудня 2021 р., 3, 4 від 4 січня 2022 р., 33 від 18 січня 2022 р., 52 від 26 січня 2022 р., 78 від 7 лютого 2022 р., 91 від 14 лютого 2022 р., 113 від 23 лютого 2022 р., 305 від 8 листопада 2022 р., 344 від 23 листопада 2022 р., 387 від 12 грудня 2022 р., 147 від 27 лютого 2023 р., товарно-транспортними накладними №№ 453 від 16 листопада 2021 р., 465 від 22 листопада 2021 р., 491, 493 від 6 грудня 2021 р., 506 від 13 грудня 2021 р., 536, 546 від 21 грудня 2021 р., 55 від 24 грудня 2021 р., 3, 4 від 4 січня 2022 р., 33 від 18 січня 2022 р., 52 від 26 січня 2022 р., 78 від 7 лютого 2022 р., 91 від 14 лютого 2022 р., 113 від 23 лютого 2022 р., 305 від 8 листопада 2022 р., 344 від 23 листопада 2022 р., 387 від 12 грудня 2022 р., 147 від 27 лютого 2023 р., двостороннім актом звірки за період листопада 2021 р., деклараціями про відповідність, сертифікатами про відповідність, відомостями про вантаж, платіжними дорученнями №№ 368535 від 4 листопада 2022 р., 377893 від 28 лютого 2023 р., 378952 від 17 березня 2023 р., 3800212 від 30 березня 2023 р., від 14 квітня 2023 р. стверджується факт передачі позивачем відповідачу товару за договором вартістю 3626821,37 грн., а також часткової оплати останнім одержаного товару в розмірі 295509,45 грн.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

Доводи відповідача про те, що строк оплати за договором у зв`язку з неотриманням ним передбачених п. 2.9. договору документів не настав, тому право позивача на її одержання з його боку не порушене є необгрунтованими, оскільки доказів своєчасного повідомлення про такі недоліки із встановленням строку для їх виправлення відповідач не надав, а також не надав доказів відмови на цій підставі від договору купівлі-продажу та повернення товару покупцеві (правові наслідки за ст. 666 ЦК України).

За таких обставин з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 622 ЦК України підлягає стягненню 3331311,92 грн. боргу (3626821,37 грн-295509,45 грн).

Посилання відповідача на виникнення після 24 лютого 2022 року форс-мажорних обставин, спричинених введенням воєнного стану в Україні та обмеженням господарської діяльності його товариства, в силу вимог чинного законодавства не дають підстав для звільнення його від виконання грошового зобов`язання (основного боргу) за договором № 23/3-2021 від 23 березня 2021 р.

Передбачений ч. 1 ст. 712 ЦК України обов`язок покупця оплатити переданий йому товар не є мірою цивільно-правової відповідальності за порушення зобов`язання, а становить вартісний показник зобов`язання, від виконання якого боржник не звільняється навіть у зв`язку з настанням обставин непереборної сили.

Ризик є однією із ознак підприємницької діяльності. Принцип комерційного розрахунку та власного комерційного ризику є одним із принципів господарської діяльності. Тому, в даному випадку відсутні правові підстави перекладати комерційний ризик відповідача на позивача шляхом звільнення його від виконання частини прийнятих зобов`язань.

При цьому, з поданих відповідачем сертифікатів Київської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини №№ 3000-22-0460 від 25 липня 2022 р., 3000-22-0461 від 2 листопада 2022 р., 3000-22-1394 від 11 листопада 2022 р., 3000-22-1397 від 11 листопада 2022 р., 3000-22-0457 від 25 липня 2022 р., 3000-22-0556 від 10 серпня 2022 р., 3000-22-1398, 3000-22-1393 від 11 листопада 2022 р., 3000-22-0654 від 25 серпня 2022 р., 3000-22-0752 від 6 вересня 2022 р., 3000-23-0062, 3000-23-0018 від 29 грудня 2022 р. вбачається, що указаним органом належним чином було зафіксовано факт настання форс-мажорних обставин, які могли вплинути на виконання відповідачем спірних зобов`язань.

Згідно вимог ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно з вищевказаних сертифікатів про форс-мажорні обставини унеможливлення виконання зобов`язання за договором № 23/3-2021 від 23 березня 2021 р. спричинено дією форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) військовою агресією Російської Федерації проти України, зокрема, потрапляння бойових снарядів у покрівлю складу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" внаслідок обстрілу с. Квітневе Броварського району Київської області, проведення воєнних (бойових) дій у м. Буча (розташований магазин відповідача), активних бойових дій у Харківській області та знищення об`єкта оренди відповідача, окупації м. Маріуполя і втрати зв`язку та доступу до орендованого приміщення, проведення воєнних (бойових) дій у м. Херсон та втрати зв`язку і доступу до орендованих приміщень, повного знищення об`єкту оренди і неможливістю його використання внаслідок потрапляння боєприпасів та їх уламків внаслідок бойової дій у м. Кременчук.

Унеможливлення виконання зобов`язань за договором № 23/3-2021 від 23 березня 2021 р. має прямий причинно-наслідковий зв`язок із широкомасштабним вторгненням Російської Федерації в Україну, введенням воєнного стану в Україні, знищенням майна відповідача (склад, на який поставлявся зокрема, товар за спірним договором, техніка) у с. Квітневе Броварського району Київської області, закриття, втрата доступу до магазинів в містах Маріуполь, Херсон, Бердянськ, Кременчук, Буча.

З тих же документів слідує, що дія форс-мажорних обставин настала 12 березня 2022 р. та триває станом на 29 грудня 2022 р.

При цьому з пояснень сторін слідує, що дія форс-мажорних обставин не вплинула на виконання зобов`язання до 24 лютого 2022 року (до широкомасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну) та після 8 листопада 2022 року (приймання відповідачем у цей період товару, його реалізації та здійснення розрахунків), тобто протягом часу, коли дія форс-мажорних обставин, які виникли раніше, продовжилася.

Тому доводи відповідача з приводу неможливості виконання зобов`язання у цій частині у передбачені договором строки, є необґрунтованими.

Виходячи з вищевикладеного суд доходить висновку, що виконанню відповідачем зобов`язання з оплати товару за договором у період з 13 березня-8 листопада 2022 р. перешкоджали обставини непереборної сили.

Тому у позові про стягнення неустойки, збитків внаслідок інфляції та трьох процентів річних як міри відповідальності за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання протягом часу дії форс-мажорних обставин відповідно до вимог ст.ст. 617, 624, 625 ЦК України слід відмовити.

Згідно п. 7.4. договору за прострочення оплати за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який оплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожний день прострочення, але не більше 20% від вартості поставленої партії товару.

Згідно розрахунку, проведеного позивачем, за період листопада 2021-12 лютого 2022, а також 8 листопада 2022-27 лютого 2023 років (період, коли дія форс-мажорних обставин не впливала на виконання зобов`язання по оплаті товару) розмір правомірно нарахованих збитків внаслідок інфляції за час прострочення складає 197663,32 грн., три проценти річних з простроченої суми складає 26988,77 грн., пені у розмірі 166272,89 грн.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання у цій частині, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 624, 625 ЦК України підлягає стягненню 197663,32 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 26988,77 грн. три проценти річних з простроченої суми, 166272,89 грн. пені.

Питання відшкодування витрат по оплаті правової допомоги адвоката підлягає вирішенню в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі судові витрати стосовно до вимог ст. 129 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фреш-Україна" Кіровоградської області задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 45, код 36483471) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фреш-Україна" (25014, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Родникова, 86, код 39940,92 грн. боргу, 197663,32 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 26988,77 грн. три проценти річних з простроченої суми, 166272,89 грн. пені, 55833,55 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили та підлягає оскарженню у строк і порядку, визначені ст. 241 та розділом ІV ГПК України.

Повне судове рішення складене 18 жовтня 2023 р.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар