ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

12 жовтня 2023 року м. ХарківСправа № 922/4329/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Івера" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Івера", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", м. Київ
про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Івера", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", відповідач, в якому просить суд визнати недійсним іпотечний договір №15.48-35/08-ДІ01 від 10.06.2008, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л. та зареєстрований в реєстрі за №1662; визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки та договорами застави від 12.05.2016, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. та зареєстрований в реєстрі за № 861, в частині відступлення права вимоги за іпотечним договором №15.48-35/08-ДІ01 від 10.06.2008.

Разом з позовною заявою, ТОВ "Івера" до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останнє просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно проводити реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення 1-го пов. № 1, 2, 3, 5 в літ. "А-1" з реєстраційним номером 120, площею 95,8 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 43-А; нежитлові приміщення 1-го пов. № 4, 6, 6а, 7, 8 в літ. "А-1" з реєстраційним номером 120, площею 81,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 43-А (попередньо - нежитлова будівля літ. "А-1", загальною площею 179,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 43-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- заборони відповідачу ТОВ "Фінансова компанія "Поліс" вчиняти дії по зверненню стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно літ. "А-1" за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 43-А) за оспорюваним Іпотечним договором №15.48-35/08-ДІ01 від 10 червня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Машковою С.Л. та зареєстрованим в реєстрі за № 1662, у будь-який спосіб, в тому числі: на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; шляхом продажу від свого імені предмету іпотеки буд-якій особі на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі.

В обґрунтування заяви ТОВ "Івера" вказує на те, що предметом оспорюваних договорів є нерухоме майно - об`єкт "Нежитлова будівля літ. "А-1", загальною площею 179,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 43-А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01 (в подальшому поділений на 2 окремих об`єкти "Нежитлові приміщення 1-го пов. № 1, 2, 3, 5 в літ. "А-1" з реєстраційним номером 120, площею 95,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 43-А" та "Нежитлові приміщення 1-го пов. № 4, 6, 6а, 7, 8 в літ. "А-1" з реєстраційним номером 120, площею 81,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 43-А").

ТОВ "Івера" вважає, що іпотечний договір №15.48-35/08-ДІ01 від 10.06.2008 та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки та договорами застави від 12.05.2016 (в частині відступлення права вимоги за іпотечним договором №15.48-35/08-ДІ01 від 10.06.2008) підлягають визнанню недійсними з підстав (обставин та норм права), викладених у позовній заяві.

Заявник вказує на те, що у провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа №922/194/23 за позовом ТОВ Фінансова компанія Поліс до ТОВ Івера про визнання за ТОВ Фінансова компанія Поліс права іпотекодержателя за оспорюваним іпотечним договором №15.48-35/08-ДІ01 від 10.06.2008. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.05.2023 були вжиті заходи забезпечення позову у справі №922/194/23 шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно проводити реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення 1-го пов. № 1, 2, 3, 5 в літ. А-1 з реєстраційним номером 120, площею 95,8 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 43-А; нежитлові приміщення 1-го пов. № 4, 6, 6а, 7, 8 в літ. А-1 з реєстраційним номером 120, площею 81,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, буд. 43-А. 05.05.2023, рішенням Господарського суду Харківської області у справі №922/194/23, що залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2023, позов задоволено повністю. 31.08.2023 до суду від стягувача ТОВ Фінансова компанія Поліс надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову у справі №922/194/23. У заяві стягувач зазначив, що звернувшись до державного реєстратора, він отримав рішення про зупинення реєстраційних дій у зв`язку із наявністю: ...судового рішення щодо заборони вчинення реєстраційних дій від 02.05.2023 у справі № 922/194/23 Господарський суд Харківської області. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.09.2023 у справі №922/194/23 задоволено клопотання ТОВ Фінансова компанія Поліс про скасування заходів забезпечення позову, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.05.2023 року у справі № 922/194/23. Скасовуючи заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 02.05.2023 у справі №922/194/23, Господарський суд Харківської області мотивував свої рішення тим, що стягувач ТОВ Фінансова компанія Поліс намагається реалізувати рішення Господарського суду Харківської області від 05.05.2023, однак державний реєстратор не може здійснити певні дії через наявну заборону. Але при цьому рішення Господарського суду Харківської області від 05.05.2023 у справі №922/194/23 на той час (на час скасування заходів забезпечення позову) було оскаржено ТОВ Івера в касаційному порядку, а саме на вказане рішення, після його перегляду в апеляційному порядку, ТОВ Івера 26.07.2023 та повторно 31.08.2023 (після усунення технічної помилки з додатком до скарги) була подана касаційна скарга, в якій ТОВ Івера також просить зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду Харківської області від 05.05.2023 у справі № 922/194/23 до закінчення його перегляду в касаційному порядку. ТОВ Фінансова компанія Поліс, на момент подання заяви про скасування заходів забезпечення позову, про вказані обставини щодо подання ТОВ Івера касаційної скарги у справі №922/194/23 з клопотанням про зупинення виконання оскаржуваного рішення було відомо, тому як копія касаційної скарги була йому направлена у встановленому законом порядку. Також ця інформація про касаційне оскарження з клопотанням про зупинення виконання оскаржуваного рішення міститься у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме в опублікованих там ухвалах Верховного Суду по цій справі. Інформація щодо стадій розгляду судових справ, розміщена на офіційному сайті Судової влади України, свідчить, що станом на 01.09.2023 повторна касаційна скарга ТОВ Івера була зареєстрована та призначено склад суду Касаційного господарського суду, тобто до розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову та постановлення з цього питання ухвали суду першої інстанції від 05.09.2023. Проте, ТОВ Фінансова компанія Поліс, ігноруючи вказані вище обставини та норми закону, намагається реалізувати рішення Господарського суду Харківської області від 05.05.2023 по справі №922/194/23 у період його оскарження ТОВ Івера.

Отже, за переконанням ТОВ "Івера", існує велика вірогідність, що ТОВ Фінансова компанія Поліс, у період розгляду позовної заяви ТОВ Івера про визнання недійсними іпотечного договору №15.48-35/08-ДІ01 від 10.06.2008 та договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки та договорами застави від 12.05.2016 (в частині відступлення права вимоги за іпотечним договором №15.48-35/08-ДІ01 від 10.06.2008), будуть здійснені заходи з внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про ТОВ Фінансова компанія Поліс як іпотекодержателя нерухомого майна за оспорюваним іпотечним договором та відповідно подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки за спірним договором іпотеки, що призведе до незаконного позбавлення ТОВ Івера прав власності на це нерухоме майно до розгляду даної позовної заяви, вирішення справи по суті. З метою забезпечення принципів рівності перед законом і змагальності сторін, недопущення порушення прав власності ТОВ Івера на нерухоме майно, що є предметом оспорюваних договорів, а також з метою уникнення подальшого оскарження дій ТОВ Фінансова компанія Поліс щодо можливого звернення стягнення на предмет іпотеки за оспорюваним договором іпотеки, ТОВ "Івера" вважає за необхідне, до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили, вжити такі заходи забезпечення, як заборона державним реєстраторам прав на нерухоме майно проводити реєстраційні дії щодо нерухомого майна, що є предметом оспорюваних договорів, та заборона відповідачу ТОВ Фінансова компанія Поліс вчиняти дії по зверненню стягнення на предмет іпотеки за оспорюваним договором іпотеки.

Крім того, до суду від ТОВ "Івера" надійшло клопотання, в якому товариство просить суд долучити до матеріалів справи витяги з ДРРП щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 43-А та здійснити розгляд заяви про забезпечення позову за участю представника позивача.

Згідно з частиною 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Водночас, частиною 1 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частин 1-4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність необхідності виклику до суду представника заявника для дачі пояснень та/або призначення для розгляду заяви про забезпечення позову судового засідання з викликом представників сторін.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Також, під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та наслідків заборони вчиняти дії відповідачу та/або іншим особам.

Водночас, оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в такому разі має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявлених заходів забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки заявник не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Суд відзначає, що обставини щодо наявності/відсутності обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд встановлює під час ухвалення рішення по суті спору, разом з цим, матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову містять відповідні докази, які суд має оцінити, вирішуючи питання про наявність/відсутність підстав саме для вжиття заходів забезпечення позову. Захід забезпечення позову, який застосовується господарським судом, має бути адекватним вимогам, на забезпечення яких він вживається, а заборона вчиняти дії іншим особам має стосуватись безпосередньо предмету спору та містити опис дії, яка забороняється.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20).

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, постанова Верховного Суду від 10.11.2020 у справі №910/1200/20).

Оцінюючи наведені ТОВ "Івера" обставини, докази та доводи про потребу у застосуванні наведених заходів забезпечення позову, суд, враховуючи принципи співмірності та адекватності заходів забезпечення позову, збалансованості інтересів учасників провадження та інших осіб, яких стосуються заходи забезпечення позову, про які просить позивач, дійшов висновку про необґрунтованість поданої на розгляд суду заяви про забезпечення позову. Даною заявою про забезпечення позову заявник фактично намагається зупинити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 05.05.2023, залишеного без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 у справі №922/194/23.

Крім того, як встановлено судом, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Івера на ухвалу Господарського суду Харківської області від 05.09.2023 у справі №922/194/23. Вказаною ухвалою, зокрема, зупинено виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 05.09.2023 у справі №922/194/23.

За цих обставин, суд дійшов висновку про відсутність на даний час обґрунтованих підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138-140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Івера" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена, в порядку ст.ст. 255 - 257 ГПК України до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання ухвали.

Ухвала підписана 12 жовтня 2023 року.

Суддя О.В. Погорелова

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.