ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023м. ДніпроСправа № 904/4942/22

за позовом ОСОБА_1 , м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро", м. Кам`янське, Дніпропетровська область

Відповідача-2: Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

Третя особа-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Єллада", м. Рязань, Російська Федерація

Третя особа-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Техноплекс", м. Рязань, Російська Федерація

про визнання трудових відносин припиненими; зобов`язання здійснити державну реєстрацію змін до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Куріновій О.А.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

Третя особа-1: не з`явився

Третя особа-2: не з`явився

РУХ СПРАВИ.

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро", Відповідача-2: Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про:

- визнання припиненими з 24.02.2022 трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро";

- зобов`язання Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з розділу "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомості про ОСОБА_1 , як керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро".

Ухвалою суду від 28.12.2022 позовну заяву ОСОБА_1 № б/н від 15.12.2022 залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 21.02.2023.

Також ухвалою суду від 23.01.2023 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Єллада" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Техноплекс".

Ухвалою від 21.02.2023 зупинено провадження у справі № 904/4942/22 до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №448/362/22.

Ухвалою суду від 28.07.2023 провадження у справі № 904/4942/22 поновлено. Призначено підготовче засідання на 16.08.2023.

Ухвалою суду від 16.08.2023 відкладено підготовче засідання на 05.09.2023.

Протокольною ухвалою від 05.09.2023 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-2 про заміну останнього з Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради на Кам`янську міську раду.

Ухвалою суду від 05.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 03.10.2023.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що рішенням засновника № 01 від 01.10.2007 (надалі рішення засновника) було створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро". Про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було вчинено запис № 0003441 від 14.11.2007.

Позивач вказав, що пунктом 5 рішення засновника було призначено директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" з дня державної реєстрації по 01.10.2008 ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

За твердженням позивача, на підставі наказу № 1 від 14.11.2007 ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" з 14.11.2007.

На підставі наказу № 13/К від 31.08.2008 ОСОБА_1 переведена на роботу за сумісництвом на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" з 31.08.2008.

Позивач зазначив, що засновники Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" з 2015 року не займаються господарською діяльністю та не опікуються майном Товариства. Фактично позивач обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" не виконує.

ОСОБА_1 вказала, що написала заяву від 24.02.2022 на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" та учасників цієї юридичної особи: Товариства з обмеженою відповідальністю "Єллада" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Техноплекс", у якій просила звільнити її за власним бажанням з 24.02.2022.

Також ОСОБА_1 , за її твердженням, склала повідомлення від 24.02.2022 про скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" на 28.03.2022.

Позивач вказав, що після цього він склав повторне повідомлення від 07.10.2022 про скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" на 14.11.2022.

Позивач наполягає на тому, що загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро", призначені на 28.03.2022 та 14.11.2022 не відбулись, ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" в порядку, встановленому Статутом ТОВ "Боард-Дніпро" та чинним законодавством, звільнено не було. Що і стало причиною виникнення спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА-1.

Відповідач-1 відзиву на позов не надав.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА-1.

Відповідач-2 у відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

Насамперед відповідач-2 наполягає на тому, що він є неналежним відповідачем у цьому спорі, оскільки ним не проводились реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро", у Департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради не зберігається реєстраційна справа зазначеної юридичної особи.

Реєстраційна справа Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро", за твердженням відповідача-2, зберігається у Кам`янській міській раді.

Також відповідач-2 зазначив, що ним жодним чином не порушувались права позивача.

Відповідач-2 зауважив, що внести зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, не зазначивши нового керівника юридичної особи чинним законодавством України не передбачено, окрім того відсутня така технічна можливість.

Крім того, відповідач-2 звернув увагу на те, що Законом передбачено подання заявником певних документів для вчинення реєстраційної дії. Так, відповідно до ч. 4 ст. 17 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, крім змін до відомостей, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подаються, зокрема, такі документи:

- заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

- примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру;

- документ про сплату адміністративного збору.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про:

- визнання припиненими з 24.02.2022 трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро";

- зобов`язання Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з розділу "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомості про ОСОБА_1 , як керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро".

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановит факт дотримання позивачем встановленого законом порядку припинення трудових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро", зокрема: чи подавав директор заяву про звільнення за власним бажанням, чи були скликані директором загальні збори учасників товариства для розгляду такої заяви, чи відбулись такі загальні збори учасників товариства.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Рішенням засновника № 01 від 01.10.2007 (надалі рішення засновника) було створено Товариство з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро". Про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було вчинено запис № 0003441 від 14.11.2007.

Відповідно до рішення засновника, єдиним засновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" є Товариство з обмеженою відповідальністю «Боардсервіс», зареєстроване у м. Рязань, Російської Федерації.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 55, станом на 11.08.2022 засновниками (учасниками) Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" є:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Єллада", м. Рязань, Російська Федерація, із розміром частки у статутному капіталі 3 030 000 грн.;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Техноплекс", м. Рязань, Російська Федерація, із розміром частки у статутному капіталі 202 000 грн.

Пунктом 5 рішення засновника було призначено директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" з дня державної реєстрації по 01.10.2008 ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

На підставі наказу № 1 від 14.11.2007 ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" з 14.11.2007.

На підставі наказу № 13/К від 31.08.2008 ОСОБА_1 переведена на роботу за сумісництвом на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" з 31.08.2008.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", до компетенції загальних зборів учасників належать обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства.

За приписами ч. 4 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.

Як зазначено в ч. 13 ст. 39 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов 'язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

За таких обставин, звільнення директора товариства з обмеженою відповідальністю можливе лише за умови прийняття відповідного рішення загальними зборами учасників Товариства, тобто, внаслідок прийняття управлінського рішення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Згідно з ч. 12 ст. 40 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", з одноосібним виконавчим органом та кожним членом колегіального виконавчого органу укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт). Договір (контракт), що укладається з одноосібним виконавчим органом та членом колегіального виконавчого органу, від імені товариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 КЗпП України, будь-яке пряме або непряме обмеження трудових прав при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України).

Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю І групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зазначено, що відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.

Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема, через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику з метою зaхиcтy своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.

У своїй постанові від 19.01.2022 у справі № 911/719/21 Верховний Суд зазначив: 5.14. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 по справі №758/1861/18).

У Листі Міністерства соціальної політики України від 01.08.2013 №147/06/186-13 зазначено, що статтею 38 Кодексу законів про працю України закріплено право працівника розірвати трудовий договір, укладений на невизначений термін, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Власник або уповноважений ним орган повинні розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Згідно зі статутним положенням призначення та звільнення директора товариства будь-якої організаційно-правової форми здійснюється за рішенням учасників (засновників) даного товариства.

За відсутністю засновників товариства можливо скористатися правом на судовий захист, передбачений статтею 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", і звернутися до суду з позовною заявою про звільнення з посади директора.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 17.02.2020 по справі №462/5997/17, особливістю звільнення директора товариства, на відміну від іншого працівника, є те, що дана особа є керівною і звільняється не лише на підставі вимог КЗпП України, а й з урахуванням вимог Закону України "Про господарські товариства", відповідно до якого має право самостійно ініціювати скликання загальних зборів товариства.

Отже, директор Товариства користується такими ж правами як і будь-який інший працівник. Разом з тим, особливість звільнення директора із займаної посади полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників Товариства.

Системний аналіз положень статті 38 КЗпП України, статті 145 ЦК України, статей 58, 60, 62 Закону України "Про господарські товариства" дає підстави для висновку, що праву директора товариства на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства провести загальні збори та розглянути заяву директора про звільнення і створення виконавчого органу.

Так, ОСОБА_1 написала заяву від 24.02.2022 на ім`я Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" та учасників цієї юридичної особи: Товариства з обмеженою відповідальністю "Єллада" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Техноплекс", у якій просила звільнити її за власним бажанням з 24.02.2022.

Також ОСОБА_1 склала повідомлення від 24.02.2022 про скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" на 28.03.2022.

Після цього, ОСОБА_1 склала повторне повідомлення від 07.10.2022 про скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" на 14.11.2022.

Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро", призначені на 28.03.2022 та 14.11.2022 не відбулись, ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" в порядку, встановленому Статутом ТОВ "Боард-Дніпро" та чинним законодавством, звільнено не було.

Оцінюючи надані позивачем докази повідомлення останнім уповноваженого органу Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" про свій намір звільнитись з посади директора Товариства на предмет належності слід зазначити про таке.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, доказів направлення повідомлення про скликання загальних зборів від 24.02.2022 на адреси учасників юридичної особи позивачем до матеріалів справи не додано.

У якості доказів направлення повторного повідомлення від 07.10.2022 на адреси учасників юридичної особи позивачем надано скрін-шоти з особистої електронної скриньки. Разом з цим, таке електронне листування датоване не раніше, ніж 11.10.2022.

В матеріалах справи (том 1, а.с. 27, 29, 30) наявні загалом 3 листи Товариства з обмеженою відповідальністю "Єллада" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Техноплекс", датовані 11.10.2022 однакового змісту про те, що учасники ТОВ "Боард-Дніпро" відмовляються брати участь у загальних зборах та не вважають за доцільне зміну виконавчого органу Товариства.

Також в матеріалах справи (том 1, а.с. 33) містяться копії поштової накладної та опису вкладення у цінний лист № 126 від 07.10.2022 про направлення повторного повідомлення про проведення загальних зборів учасників та заяви про звільнення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро".

Положеннями ст. 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням обставин справи, зокрема того, що учасники Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" є резидентами Російської Федерації, припинення поштового сполучення між Україною та Російською Федерацією внаслідок початку збройної агресії останньої проти України, суд вважає доведеними обставини повідомленням позивачем уповноваженого органу (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" про свій намір звільнитись з посади директора Товариства, але не раніше аніж 11.10.2022.

А отже, ОСОБА_1 вчинила усі необхідні дії та дотрималась встановленого законом порядку припинення трудових відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро". Разом з тим, провести загальні збори учасників Товариства та розглянути заяву директора про звільнення і створення виконавчого органу станом на момент подання директором заяви про звільнення є неможливим з об`єктивним причин: необґрунтованої відмови уповноваженого органу.

Щодо дати припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" слід зазначити про таке.

Під час розгляду цієї справи судом було встановлено, що ОСОБА_1 повідомила уповноважений орган (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" про свій намір звільнитись з посади директора Товариства не раніше аніж 11.10.2022.

Як вказано вище, у постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зазначено, що відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.

Звільнення працівника за рішенням суду датою, ранішою, аніж дата подання заяви про звільнення, чинне законодавство України не передбачає.

За таких обставин, трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" слід вважати припиненими після завершення двотижневого строку після подання на адреси уповноваженого органу (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" заяви про звільнення, а саме з 24.11.2022.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання припиненими трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" є обґрунтованими у частині визнання трудових відносин припиненими з 24.11.2022.

Щодо вимоги про зобов`язання Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з розділу "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомості про ОСОБА_1 , як керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", у тому числі щодо зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 25 "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті, проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру (крім випадків, передбачених пунктами 1 та 2 цієї частини).

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 в справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі засоби правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 року в справі № 910/7164/19.

У постанові Верховного Суду у складі Колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.02.2020 у справі №914/393/19 зроблено висновок, що як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

При цьому, оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За приписами частини 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України, у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18).

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18 зроблено в тому числі висновок про те, що наявність повноважень директора як посадової особи законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ.

Отже, виходячи із вище викладеного, процедура звільнення директора із займаної посади внаслідок припинення трудових відносин з товариством має супроводжуватись виключенням директора з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому щодо заперечень відповідача-2 про те, що він не є зберігачем реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" слід зазначити про таке.

Частиною 2 ст. 4 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, на підставі документів, поданих у паперовій формі, проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцезнаходженням юридичної особи чи громадського формування, що не має статусу юридичної особи.

А отже, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради уповноважений вносити зміни до з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро".

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з розділу "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомості про ОСОБА_1 , як керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" - є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться рішенням засновника № 01 від 01.10.2007 (том 1 а.с. 12), наказами про прийняття на роботу (том 1 а.с. 13 - 14), випискою з ЄДР (том 1 а.с. 15 - 22), заявою про звільнення (том 1 а.с. 23), повідомленнями про скликанням загальних зборів (том 1 а.с. 24 - 26), листами засновників від 11.10.2022 (том 1 а.с. 27, 29, 30), доказами поштового пересилання (том 1 а.с. 33 - 34), скрін-шотами електронного листування (том 1 а.с. 28, 31, 32).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині:

- визнання припиненими з 24.11.2022 трудових відносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро";

- зобов`язання Департамента адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань з розділу "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомості про ОСОБА_1 , як керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро".

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід покласти на відповідача-1.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" (місце реєстрації: 51901, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка, 163А; ідентифікаційний код 35409989) припиненими з 24.11.2022 на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 за власним бажанням.

Зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місце реєстрації: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75; ідентифікаційний код 40392181) здійснити державну реєстрацію змін до відомостей шляхом виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з розділу "Керівник юридичної особи, а також відомості про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо" відомості про ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ), як керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Боард-Дніпро» (місце реєстрації: 51901, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка, 163А; ідентифікаційний код 35409989).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Боард-Дніпро" (місце реєстрації: 51901, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Широка, 163А; ідентифікаційний код 35409989) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 962 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 13.10.2023.

Суддя М.О. Ніколенко