ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.10.2023м. СумиСправа № 920/425/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., при секретарі судового засідання Саленко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу № 920/425/23

за позовом: Роменської окружної прокуратури (вул. Соборна, 43, м. Ромни, Роменський район, Сумська область, 42000) в інтересах держави в особі позивача: Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Революції Гідності, буд. 32, м. Суми, 40022, код 39765885)

до відповідачів: 1. Комунальної установи Сумської обласної ради "Хмелівський психоневрологічний інтернат" (вул. Вовни, 69, с. Хмелів, Роменський район, Сумська область, 42034, код 03189400) 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" (пров. Сімферопольський, 6, м. Харків, 61052, код 40402079)

про визнання договору недійсним та звільнення земельної ділянки,

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився,

від відповідача 1 - не з`явився,

від відповідача 2 - не з`явився,

прокурора Тихонової О.М.

УСТАНОВИВ:

До господарського суду звернулась Роменської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з позовною заявою до відповідачів, у якій просить суд визнати недійним договір про надання послуг №б/н (виконання сільськогосподарських робіт) від 08.04.2021, укладений між Комунальною установою Сумської обласної ради "Хмелівський психоневрологічний інтернат" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель"; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" звільнити земельну ділянку загальною площею 47,8 га кадастровий номер :01:002:0287, що розташована на території Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області, на якій виконуються сільськогосподарські роботи за договором про надання послуг № б/н від 08.04.2021; стягнути з відповідачів на користь Сумської обласної прокуратури (розрахунковий рахунок №UA0002983 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 5 368,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що Роменською окружною прокуратурою встановлені порушення інтересів держави під час використання комунальною установою Сумської обласної ради земельних ділянок державної форми власності, що перебувають в її постійному користуванні. Прокурор стверджує, що договір про надання послуг №б/н (виконання сільськогосподарських робіт) від 08.04.2021 за своєю юридичною природою не є договором про надання послуг, а також укладений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме договором не встановлено ні обсягу (переліку) послуг (робіт), які повинен виконати Виконавець, ні вартості цих послуг (робіт). Також, на момент укладення договору сторонами не узгоджена його вартість, що є обов`язковою умовою договору.

Крім того, прокурор зазначає, що будь-який перелік послуг (робіт), які підлягають наданню (виконанню) виконавцем за договором, відсутній. Розділ 1 "Предмет договору" оскаржуваного договору містить лише формулювання "послуги з виконання сільськогосподарських робіт", без уточнення та конкретизації, як виду робіт (послуг), так і умов щодо їх якості. Сторонами не приділено уваги основним агротехнічним вимогам щодо виконання сільськогосподарських робіт, хоча кожен вид робіт має свої особливості.

Проте, під час укладення оспорюваного договору сторонами не визначено ні переліку робіт (та їх способи в розрізі боронування, культивація тощо), які будуть виконуватися Виконавцем, ні виду культури, яка буде посіяна та насіння, що свідчить про відсутність узгоджених умов щодо якості робіт, що будуть виконуватися за договором. Хоча урожайність сільськогосподарських культур неабияким чином залежить від способу обробітку ґрунту та посівного насіннєвого матеріалу. Стверджує, що оспорюваний договір за своєю правовою природою та юридичними ознаками не є також і договором про надання послуг.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.04.2023 справу № 920/425/23 розподілено для розгляду судді Джепі Ю.А.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.04.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №920/425/23 за правилами загального позовного провадження; призначити підготовче засідання на 06.06.2023.

Представником Головного управління Держгеокадастру у Сумській області подано до суду пояснення по суті справи від 01.05.2023 б/н (Вх№2672/23 від 02.05.2023) в яких зазначено, що уклавши Договір від 08.04.2021 Комунальна установа Сумської обласної ради "Хмелівський психоневрологічний інтернат", здійснила розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності перебравши на себе повноваження органу місцевого самоврядування, як розпорядника земель комунальної власності, в силу статті 122 ЗК України. Земельні ділянки, які використовувало ТОВ "Компанія Габрієль" не належать їм на праві власності чи праві користування (оренди), отже, землекористування здійснюється підрядником, за відсутності законодавчо визначеної підстави, а тому Головне управління Держгеокадастру у Сумській області зазначає, що спірна угода про виконання сільськогосподарських робіт від 08.04.2021 не відповідає вимогам статей 92, 93, 95 ЗК України, що свідчить про його недійсність на підставі статей 203 та 215 ЦК України.

У підготовчому засіданні 06.06.2023 у справі № 920/425/23 судом оголошено перерву до 04.07.2023, 12:30.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 08.06.2023 повідомлено позивача та відповідачів про дату, час і місце підготовчого засідання, призначеного на 04.07.2023, 12:30.

04.07.2023 розгляд зазначеної справи не відбувся у зв`язку з відпусткою судді Джепи Ю.А., що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 18.07.2023 залишено без розгляду клопотання представника позивача - Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 12.06.2023 б/н (вх. №3562/23 від 12.06.2023) про розгляд справи без участі учасника судового процесу; призначено підготовче засідання на 15.08.2023, 11:00.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 15.08.2023 постановлено закрити підготовче провадження у справі № 920/425/23; призначити розгляд справи №920/425/23 по суті в судове засідання на 03.10.2023.

Копії ухвал суду від 24.04.2023, 08.06.2023, 18.07.2023 та 15.08.2023 у справі №920/425/23 які надіслані судом на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" за адресою: провулок Сімферопольський, 6, м. Харків, 61052, повернуті відділом поштового зв`язку до суду з відміткою у довідці про причини повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом у відповідності до статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» за запитом від 03.10.2023 за кодом 5 станом на 03.10.2023 отримано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якого другого відповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" (ідентифікаційний код 40402079) зареєстровано за адресою: провулок Сімферопольський, 6, м. Харків, 61052.

Як вбачається з вищевикладеного, адреса другого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" , яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань співпадає з адресою, яка вказана у позовній заяві позивачем.

Відповідно до п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, ухвали суду направлялись на належну адресу відповідача, а тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" вважається належним чином повідомленим про розгляд справи, оскільки судом вчинені всі дії, які передбачені ст. 120 ГПК України.

У судовому засіданні по суті 03.10.2023 був присутній прокурор, представники позивача та відповідачів не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідачі відзив на позовну заяву до суду не надали, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

У постійному користуванні Комунальної установи Сумської обласної ради "Хмелівський психоневрологічний інтернат" на підставі державного акту на право постійного користування від 30.07.1999 серія та номер: І-СМ № 001824 перебуває земельна ділянка сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:002:0287, площею 47, 8643 га, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, місцезнаходження - Хмелівська сільська рада Роменського району Сумської області.

08.04.2021 між Комунальною установою Сумської обласної ради "Хмелівський психоневрологічний інтернат" (далі - КУ СОР "Хмелівський психоневрологічний інтернат", комунальна установа або Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" (далі - ТОВ "Компанія Габріель" або Виконавець) укладено договір про надання послуг № б/н (виконання сільськогосподарських робіт) (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених Договором, на свій ризик та власними силами, засобами та матеріалами надати Замовнику послуги з виконання сільськогосподарських робіт, а Замовник зобов`язується прийняти фактично надані послуги та сплатити їх вартість на умовах, визначених Договором.

Згідно п. 1.2. Договору послуги будуть надаватися на земельних площах Замовника орієнтованою площею 47.8 га, які перебувають в користуванні Замовника.

Пунктами 1.3.-1.5. Договору передбачено, що послуги надаються із використанням паливно-мастильних матеріалів, насіння, мінеральних добрив та засобів захисту Виконавця, із використанням власних працівників та сільськогосподарської техніки Виконавця. Обсяг робіт, їх площа та вартість визначаються Сторонами в актах приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг).

Розділом 3 "Оплата наданих послуг та порядок їх приймання" передбачено, що здавання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється актами приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг), які підписуються Замовником протягом 5 (п`яти) календарних днів після отримання Акту від Виконавця.

Замовник здійснює розрахунок з Виконавцем за надані послуги на підставі акта приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) в термін - 30 днів з дня отримання актів Виконавця шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця або у інший спосіб, не заборонений чинним законодавством України. Вартість наданих послуг (з указаниям використаних матеріальних ресурсів) вказується в актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) (пункти 3.3., 3.4. Договору).

Згідно з пунктами 7.1.-7.3. Договору договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін. Строк Договору закінчується 31.12.2027, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

21.09.2022 між Комунальною установою Сумської обласної ради "Хмелівський психоневрологічний інтернат" (далі - Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" (далі - Покупець) укладено договір купівлі продажу №2109-1/22 від 21.09.2022, предметом якого є посіви соняшника.

Відповідно Акту приймання передачі біологічних активів № 1 від 21.09.2022 Продавець передав, а Покупець прийняв біологічні активи незавершене сільськогосподарське виробництво (посів соняшника) на суму 585 837,28 грн.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Стаття 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18.

Правовідносини із використання земель становлять суспільний інтерес, а використання земельних ділянок з порушенням закону такому суспільному інтересу не відповідає.

Статтею 14 Конституції України та частиною першою статті 148 Господарського кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави та об`єктом права власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України передача у власність або у користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності належить до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Пунктом 1 положення "Про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Згідно п.6 вказаного Положення, Голова Держгеокадастру є Головним державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і додержанням вимог законодавства про охорону земель, а його перший заступник та заступники - відповідно першим заступником та заступниками Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і додержанням вимог законодавства про охорону земель.

Згідно ст. 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю.

Частиною 4 статті 122 ЗК України визначено, що Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області є уповноваженим органом на розпорядження земельних ділянок, відносно яких укладено оспорюваний договір про надання послуг.

Згідно ч. ч. 1, 2 статті 11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статті 16 ЦК визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 ЦК України.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, згідно з якими: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, є удаваним. Водночас, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили (стаття 235 Цивільного кодексу України).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що за удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. У такій ситуації існують два правочини: один - удаваний, а інший - той, який сторони дійсно мали на увазі.

Отже, удаваний правочин своєю формою прикриває реальний правочин.

Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 Цивільного кодексу України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Відповідні висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №916/933/17, від 08.09.2021 у справі №915/857/20.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За таким правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають з його змісту.

Правова природа договору не залежить від його назви, а визначається з огляду на зміст, тому при оцінці відповідності волі сторін та укладеного договору фактичним правовідносинам, суд повинен надати правову оцінку його умовам, правам та обов`язкам сторін для визначення спрямованості як їх дій, так і певних правових наслідків (подібна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18).

Правовідносини сторін по справі (відповідачів) врегульовано положеннями Договору про надання послуг (виконання сільськогосподарських робіт) від 06.05.2022.

Пунктом 1 Договору визначено його предмет.

Згідно з п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених Договором, на свій ризик та власними силами, засобами та матеріалами надати Замовнику послуги з виконання сільськогосподарських робіт, а Замовник зобов`язується прийняти фактично надані послуги та сплатити їх вартість на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору послуги будуть надаватися на земельних площах Замовника орієнтованою площею 47.8 га, які перебувають в користуванні Замовника.

Послуги надаються із використанням паливно-мастильних матеріалів, насіння, мінеральних добрив та засобів захисту Виконавця, із використанням власних працівників та сільськогосподарської техніки Виконавця. Обсяг робіт, їх площа та вартість визначаються Сторонами в актах приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) (пункти 1.3.-1.5. Договору).

Відповідно до статті 901 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною восьмою статті 93 Земельного кодексу України і частиною другою статті 792 Цивільного кодексу визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

У свою чергу відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України "Про оренду землі").

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Положеннями статті 25 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що орендар земельної ділянки має право отримувати продукцію і доходи, що кореспондується з положеннями статті 775 Цивільного кодексу України (наймачеві належить право власності на плоди, продукцію, доходи, одержані в результатів користування річчю, переданою у найм).

Зі змісту наведених правових положень вбачається, що на відміну від договору надання послуг, за яким виконавець за завданням замовника виключно надає послугу, за що отримує винагороду та не має підстав і мотивів сподіватися на отримання іншого прибутку чи права власності на продукцію, отриману в результаті такої діяльності, договір оренди землі укладається саме для отримання можливості користуватися земельною ділянкою з використанням властивостей та, як наслідок такого користування, має на меті отримання продукції/доходів від такої діяльності.

Таким чином, на відміну від договору надання послуг, за яким виконавець за завданням замовника виключно надає послугу, за що отримує винагороду та не має підстав і мотивів сподіватися на отримання іншого прибутку чи права власності на продукцію, отриману в результаті такої діяльності, договір оренди землі укладається саме для отримання можливості користуватися земельною ділянкою з використанням її корисних властивостей.

При цьому, правовими наслідками договору оренди землі є для однієї сторони (орендодавця) отримання плати за надане у користування майно (земельну ділянку), а для іншої (орендаря) - використання майна (земельної ділянки) у визначений строк та отримання продукції/доходів від такої діяльності.

Тобто, при оренді землі здійснюється обробіток ґрунту, що становить собою форму реалізації права користування земельною ділянкою і її корисними якостями, внаслідок якого вирощується товарна сільськогосподарська продукція.

З положень укладеного сторонами договору встановлено, що замовник здійснює розрахунок з Виконавцем за надані послуги на підставі акта приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) в термін - 30 днів з дня отримання актів Виконавця шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця або у інший спосіб не заборонений чинним законодавством України. Вартість наданих послуг (з указанням використаних матеріальних ресурсів) вказується в актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) (пункти 3.3., 3.4. Договору).

Таким чином, зі змісту прав і обов`язків сторін оспорюваного договору встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" на підставі договору про надання послуг № б/н (виконання сільськогосподарських робіт) від 08.04.2021 фактично отримало право користування земельними ділянками для вирощування сільськогосподарських культур та збирання врожаю з метою отримання прибутку у спосіб набуття права власності на частину зібраного врожаю.

Тобто, умови оспорюваного договору та фактичні дії сторін, укладені у процесі його виконання документи свідчать про те, що шляхом укладення Договору про надання послуг №б/н (виконання сільськогосподарських робіт) від 08.04.2021 була оформлена оренда землі оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" самостійно здійснює обробіток, посів та збирання врожаю сільськогосподарських культур з земельних ділянок, які перебувають в постійному користуванні Комунальної установи Сумської обласної ради "Хмелівський психоневрологічний інтернат", набуває права власності на врожай та частково передає врожай у власність комунального закладу, в рахунок орендної плати.

Наведені обставини дозволяють дійти висновку, що фактично між сторонами склалися відносини з оренди землі, адже відповідач 1 передав відповідачу 2 на платній основі земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні позивача.

Тому, до кваліфікації оспорюваного договору слід застосовувати законодавчі положення передбачені для договору оренди землі, врегульовані, зокрема, положеннями Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі".

Статтею 6 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Статтею 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Проте, уповноваженими органами з розпорядження земельними ділянками рішень щодо передання в оренду відповідачу земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні позивача, не приймалось, земельна ділянка у Комунальної установи Сумської обласної ради "Хмелівський психоневрологічний інтернат" не вилучались для її передання в користування відповідачу 2.

Отже, сторонами не був дотриманий встановлений нормами земельного законодавства порядок щодо передачі в оренду земельних ділянок, які є об`єктами державної власності та перебувають у постійному користуванні відповідача 1.

Відповідно до частини 1 статті 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

За приписами частини 1 статті 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: а) самостійно господарювати на землі; б) власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; в) використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; г) на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; ґ) споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Державний акт на право постійного користування не є тим документом, який надає право користувачу земельної ділянки надавати третім особам земельну ділянку, тобто, розпоряджатися нею, у тому числі шляхом надання в оренду, оскільки цим правом наділений відповідний орган, уповноважений державою на здійснення даних функцій.

Аналогічний правовий висновок наведено у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 915/166/17, від 17.01.2019 у справі № 923/241/18, від 21.05.2019 у справі № 925/550/18, від 19.06.2019 у справі №920/22/18, 19.08.2020 у справі №915/1302/19, який було враховано судом апеляційної інстанції.

Суд дійшов висновку, що уклавши удаваний правочин сторонами укладено договір оренди земельної ділянки.

При цьому, за відсутності волевиявлення уповноваженого органу розпорядження земельними ділянками, у Комунальної установи Сумської обласної ради "Хмелівський психоневрологічний інтернат", як постійного землекористувача, не було достатнього обсягу дієздатності на укладення договору оренди земельних ділянок.

Отже, сторонами не було дотримано встановленого нормами земельного законодавства порядку передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:002:0287, площею 47, 8643 га, що розташована на території Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області.

Наведене вище свідчить про невідповідність укладеного договору вимогам закону, зокрема ст. ст. 92, 93, 116, 124, 126, 134 Земельного кодексу України, що є достатньою підставою для визнання оспорюваного договору недійсним, з огляду на правову природу орендних відносин на підставі ч.ч.1, 2 ст.203, ст.215 ЦК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність вимог прокурора в інтересах позивача Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо визнання недійсним договору про надання послуг №б/н (виконання сільськогосподарських робіт) від 08.04.2022, укладений між Комунальною установою Сумської обласної ради "Хмелівський психоневрологічний інтернат" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель".

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч.9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів.

На підставі ст. 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідачів.

З матеріалів справи вбачається, що прокурором при подачі позовної заяви було сплачено 5 368, 00 грн відповідно до платіжної інструкції від 13.04.2023 № 598, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, а саме: по 2 684, 00 грн з кожного.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 123, 129, 130, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов.

2. Визнати недійним договір про надання послуг №б/н (виконання сільськогосподарських робіт) від 08.04.2021, укладений між Комунальною установою Сумської обласної ради "Хмелівський психоневрологічний інтернат" (вул. Вовни, 69, с. Хмелів, Роменський район, Сумська область, 42034, ідентифікаційний код 03189400) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" (пров. Сімферопольський, 6, м. Харків, 61052, код 40402079).

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" (пров. Сімферопольський, 6, м. Харків, 61052, код 40402079) звільнити земельну ділянку загальною площею 47,8 га, кадастровий номер :01:002:0287, що розташована на території Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області, на якій виконуються сільськогосподарські роботи за договором про надання послуг № б/н від 08.04.2021.

4. Стягнути з Комунальної установи Сумської обласної ради "Хмелівський психоневрологічний інтернат" (вул. Вовни, 69, с. Хмелів, Роменський район, Сумська область, 42034, ідентифікаційний код 03189400) на користь Сумської обласної прокуратури (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, 40000; код 03527891, р/р UA0002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп).

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Габріель" (пров. Сімферопольський, 6, м. Харків, 61052, код 40402079) на користь Сумської обласної прокуратури (вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, 40000; код 03527891, р/р UA0002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп).

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із частинами першою, другою статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 256 та статті 257 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини сьомої статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повні реквізити сторін зазначені у пункті 2 резолютивної частини цього рішення.

Повний текст рішення підписаний суддею 16.10.2023 (у зв`язку із участю судді Джепи Ю.А. у підготовці суддів місцевих господарських судів, яка проводилась Львівським регіональним відділенням Національної школи суддів України з 09.10.2023 по 13.10.2023).

Суддя Ю.А. Джепа