ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 року м.Дніпро Справа № 908/2289/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання: Бурчак А.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Косінова Дарина Станіславівна (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Кузнецов Ілля Сергійович (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укртрансгаз на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.03.2023 (повний текст складено та підписано 07.04.2023 суддя Корсун В.Л.) у справі №908/2289/22

за позовною заявою: акціонерного товариства Укртрансгаз, 01021, м.Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 9/1

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю МІК, 69006, м.Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 69а

про стягнення 1 136 936,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

14.11.22 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. від 09.11.22 № 1001ВИХ-22-4080 з вимогами акціонерного товариства Укртрансгаз (далі АТ Укртрансгаз) до товариства з обмеженою відповідальністю МІК (надалі ТОВ МІК) про стягнення заборгованості згідно договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 22.12.21 № у розмірі 1 136 936,68 грн., а саме: 738 011,53 грн. пені та 398 925,15 грн. штрафу.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.03.2023 у справі №908/2289/22 позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю МІК на користь акціонерного товариства Укртрансгаз 39 892 грн. 51 коп. штрафу, 73 801 грн. 13 коп. пені та 17 054 грн. 05 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що у відповідності до Специфікації (Додаток № 1) укладенного між строрнонами договору про закупівлю товарів від 22.12.21 №, загальна сума договору складає 3 989 251,50 грн. з ПДВ, строк поставки товару протягом 90 календарних днів з дати підписання договору. ТОВ МІК не здійснив поставку АТ Укртрансгаз у визначений строк за договором про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 22.12.21№ . Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 398 925,15 грн. штрафу. Перевіривши за допомогою ІПС Законодавство, наданий позивачем розрахунок пені за загальний період з 23.03.22р. по 23.09.2022р., враховуючи дату початку виникнення прострочення поставки, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, суд дійшов висновку, що до стягнення має бути заявлена сума 738 011,25 грн з заявлених до стягення 738 011,53 грн. пені. А тому, як наслідок, судом частково задовольняється вимоги позивача щодо стягнення пені у розмірі 738 011,25 грн. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені суд першої інстанції відмовив, як необґрунтованих та безпідставнозаявлених.

При цьому, відповідачем заявлено клопотання про зменшення суми пені та штрафу до 90 %., яке задоволено місцевим господарським судом з огляду на те, що є наявними усі складові обставини, які дають суду підстави вважати виниклу ситуацію винятковою і задовольнити клопотання про зменшення пені і штрафу, а розмір заявленої до стягнення неустойки не є співмірним зі збитками від порушення зобов`язання, а саме:

- ТОВ МІК виконує завдання із задоволення потреб Збройних Сил, інших військових формувань, зокрема, з виготовлення форменого одягу;

- в період воєнного стану ТОВ МІК несе значні витрати для виконання таких завдань і оплата договорів для задоволення потреб Збройних Сил відбувається на умовах відстрочення платежу;

- підприємство відповідача має значну кількість працівників, яких необхідно забезпечувати заробітною платою, з якої в свою чергу оплачуються обов`язкові податки і збори до державного бюджету. Зараз ТОВ МІК має значну кількість працівників: за 4 квартал 2022 - 728 осіб, фонд заробітної плати складав 8 357,5 тис.грн. (8,357млн. грн), що підтверджується звітом із праці 1-ПВ за 4 квартал 2022, стягнення значних сум пені і штрафу в розмірі 1 136 936,68 грн. було б достатньо, щоб виплатити заробітню плату всім працівникам ТОВ МІК;

- ТОВ МІК втратило майно, а саме: офісне, складське, виробниче та допоміжне в м. Оріхів, м. Токмак та м. Мелітополі Запорізької області, про що свідчать докази в матеріалах справи;

- відповідач оплатив вартість банківської гарантії у розмірі 212 454,83 грн., яка безспірно залишається власністю позивача;

- фінансовий стан Відповідача наразі не має прибутку і стягнення значних сум пені і штрафу матиме ще більш негативні наслідки для господарської діяльності;

- відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов спірного договору, відсутність в діях відповідача прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання

ТОВ МІК здійснює такі види діяльності: 13.92 Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу; 14.12 Виробництво робочого одягу; 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу; виробництво іншого верхнього одягу, що підтверджується відомостями про ТОВ МІК з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України.

Відповідно до ст. 13-1 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Указу Президента України від 24.02.22 № 64 Про введення воєнного стану в Україні, постанови КМУ від 03.03.22 № 194 Деякі питання бронювання військовозобов`язаних в умовах правового режиму воєнного стану, пропозицій наданих та погоджених Міністерством оборони України листами від 30.12.22 № 220/2097/б, № 220/2098/б, та з метою забезпечення виконання договорів (контрактів) щодо задоволення потреб Збройних сил України в особливий період, Міністерством економіки України видано наказ № 172 від 10.01.23 Про бронювання військовозобов`язаних за … ТОВ МІК …, який погоджено Міністерством оборони України листами 30.12.22 № 220/2097/б, № 220/2098/б (додано до клопотання).

Вищевказане, на думку суду першої інстанції доводить, що ТОВ МІК виконує завдання із задоволення потреб Збройних Сил, інших військових формувань, зокрема, з виготовлення форменого одягу. Кількість таких замовлень наразі досить чисельна, що підтверджується копіями укладених договорів ( додано до клопотання ) з Міністерством оборони України.

Прострочення поставки за спірним Договором має винятковий характер, адже в період його виконання відповідач - ТОВ МІК виконував значний обсяг інших замовлень для державних потреб.

Крім того, в матеріалах справи знаходиться листа заступник начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області за вих. від 15.02.23 № 1211/6/03-2023, з якого вбачається, що майно ТОВ МІК в м. Мелітополь та м. Токмак Запорізької області захоплено невідомими особами з числа військових рф відкриті кримінальні провадження за № 0000344 від 02.03.2022 та за № 0000133 від 14.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України. Позивач не зазнав збитків або шкоди у зв`язку із простроченням поставки по договору. Таким чином, порушення договірних зобов`язань не мали ніяких негативних наслідків для позивача та не порушили його майнові інтереси.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Акціонерне товариство Укртрансгаз подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру штрафних санкцій на 90% та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

АТ «Укртрансгаз» не погоджується з Оскаржуваним рішенням в частині зменшення розміру штрафних санкцій на 90% та вважає його в цій частині таким, що прийнято при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, зокрема, щодо наявності/відсутності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, недоведеності таких обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, а також таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Позивач вважає висновки суду першої інстанції необґрунтованими, оскільки підстави для зменшення розміру штрафних санкцій відсутні.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з Відповідача за порушення зобов`язання, суд першої інстанції повинен був оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; строк прострочення виконання; наслідки порушення зобов`язання, відповідність/невідповідність розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінку винної особи (в тому числі, вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Щодо причин неналежного виконання зобов`язання Відповідачем, апелянт зазначає, ТОВ «МІК» мало повідомити АТ «Укртрансгаз» у письмовій формі про неможливість виконання зобов`язань за Договором протягом періоду з 25.02.2022 по 06.03.2022 року. Проте, жодних повідомлень від Відповідача не надходило.

Таким чином, у Відповідача була можливість скористатися правом на звільнення від відповідальності за порушення умов Договору у разі дотримання встановленого Договором порядку повідомлення Позивача про настання форс-мажорних обставин, проте Відповідач таким правом не скористався у спосіб, визначений Договором.

Невиконання взятих на себе договірних зобов`язань, Відповідач поста становище, порушуючи умови Договору, своєчасне та повне виконання якого мало та має вагоме значення для АТ «Укртрансгаз» як підприємства, яке має стратегічне значення для Держави Україна.

Майновий стан АТ «Укртрансгаз» є скрутним, непоставка форменого одягу для працівників створило перешкоди у створенні належних умов для виконання працівниками своїх обов`язків.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо нібито дотримання інтересів сторін у разі зменшення розміру неустойки на 90% відсотків є абсолютно безпідставними.

Звертає увагу, що на день подачі апеляційної скарги Відповідачем взагалі не виконано поставку за Договором. Тобто, термін прострочення поставки товару складає вже більше року. Тому, зменшення розміру штрафних санкцій створює ризики для АТ «Укртрансгаз» щодо невиконання ТОВ «МІК» своїх зобов`язань за Договором.

Відповідачем не було надано жодного доказу в обґрунтування необхідності у зменшенні розміру штрафних санкцій, лише зазначено безпідставні (непідтверджені) посилання на втрату майна, на надмірну суму штрафних санкцій та на відсутність понесення Позивачем будь-яких збитків у зв`язку з порушенням Відповідачем зобов`язання.

Позивач стверджує, що суд першої інстанції, всупереч вищевказаним процесуальним нормам ГПК України, врахував лише доводи та аргументи Відповідача, та не надав мотивованої оцінки доказам та аргументам Позивача, а тому Оскаржуване рішення в частині зменшення розміру штрафних санкцій на 90% не може вважатись таким, що ґрунтується на засадах верховенства права, відповідно є незаконним і необґрунтованим.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яке слід залишити без змін.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наявність у позивача можливості стягувати із відповідача надмірні грошові суми, як неустойку, змінює її дійсне правове призначення, що не відповідає наведеним вище правовим нормам, судовій практиці та умовам укладеного між сторонами договору.

Зазначає, що позивач не зазнав ніяких збитків або шкоди у зв`язку із простроченням поставки по Договору, і порушення договірних зобов`язань не мали ніяких негативних наслідків для Позивача та не порушили його майнові інтереси.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача за первісним позовом щодо зменшення суми штрафних санкцій на 90%.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного Товариства Укртрансгаз на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.03.2023 у справі №908/2289/22. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 11.09.2023 о 12:00 годин.

08.09.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/2289/22 у зв`язку з відставкою судді Антоніка С.Г.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Іванова О.Г., Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2023 справу №908/2289/22 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), суддів: Іванова О.Г., Кощеєва І.М.

11.09.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2023 розгляд апеляційної скарги Акціонерного Товариства Укртрансгаз на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.03.2023 у справі №908/2289/22 відкладено на 26.09.2023 на 09:00 год.

26.09.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

22.12.21 між товариством з обмеженою відповідальністю МІК (Постачальник) та акціонерним товариством Укртрансгаз (Покупець) укладено договір про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № , за умовами якого (п. 1.2. договору) Постачальник зобов`язується у визначений цим договором строк передати у власність Покупця Спеціальний робочий одяг (Одяг робочий літній) (Товар), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною (специфікація), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі Товари.

Відповідно до п. 1.2. договору, найменування (номенклатура, асортимент), кількість Товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, інші умови зазначаються у специфікації.

Згідно п. 3.1. договору, загальна сума цього договору становить 3 989 251,50 грн., в т.ч. ПДВ 664 875,25 грн.

Ціна за одиницю товару наведена у специфікації (п. 3.3. договору).

У відповідності до п. 5.1. договору, Постачальник зобов`язується передати Покупцю Товари в кількості, строки та місці поставки відповідно до специфікації. Покупець залишає за собою право змінити місце поставки Товару, про що сторони складають додаткову угоду.

Пунктом 5.3. договору визначено, що поставка Товарів здійснюється на умовах DDP Поставказі сплатою мита (місце поставки згідно специфікації), ІНКОТЕРМС (Офіційні правила тлумачення торгівельних термінів Міжнародної Торгівлі Палати (редакція 2010 року) з урахуванням вимог п. 5.1. цього договору.

Відповідно до п. 5.8. договору, датою поставки Товарів за цим договором є прийняття Покупцем Товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.13. цього договору та передача Постачальником Покупцю в повному обсязі наведених нижче наступних документів:

- видаткової накладної (п. 5.8.1.);

- оригіналу паспорту якості або сертифікату якості виробника товарів на кожну одиницю (або партію) товару (п. 5.8.2.);

- документи про підтвердження строків придатності Товарів (у разі відсутності такої інформації в паспорті якості та/або сертифікаті якості на Товар) (п. 5.8.3.);

- інструкції про застосування Товарів (або інший аналогічний документу разі його складанні виробником Товарів) (П. 5.8.4.);

- рахунку-фактури (П. 5.8.5.);

- товарно-транспортної накладної (п. 5.8.6.).

У відповідності до п. 5.13. договору, приймання Товарів за кількістю та якістю здійснюється на підставі Акту приймання Товарів за кількістю та якістю.

Згідно із п.п. 6.3.1. п. 6.3. договору, Постачальник зобовязаний забезпечити поставку Товарів у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 7.1. договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором.

За порушення строків поставки Товарів або недопоставку Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1 % вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлена, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки Товару понад 30 днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10 % вартості Товарів, поставку яких прострочено. Сплата пені та/або штрафу не звільняє Постачальника від виконання зобов`язань за цим договором (п. 7.4. договору).

Відповідно до п. 13.1. договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє в частині поставки Товарів по 31.03.22, а в частині розрахунків до їх повного виконання.

У відповідності до Специфікації (Додаток № 1) до договору про закупівлю товарів від 22.12.21 № загальна сума договору складає 3 989 251,50 грн. з ПДВ, строк поставки товару протягом 90 календарних днів з дати підписання договору.

16.09.22 АТ Укртрансгаз направлено ТОВ МІК вимогу за вих. від 14.09.22 № 1001ВИХ-22-3087 щодо сплати штрафних санкцій за невиконані зобов`язання згідно договору про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 22.12.21 № протягом 10 робочих днів у розмірі 1 101 033,41 грн.

23.01.23 адвокатом Кузнецовим І.С. направлено Управлінню СБУ в Запорізькій області адвокатський запит за вих. від 23.01.23 № 01, в якому просить останнього не пізніше 5-ти робочих днів направити в електронній формі на електронну адресу скановану або фотокопію витягів про порушення кримінальних проваджень, відомості про які внесено до ЄРДР на підставі заяв ТОМ МІК № 0428/04 від 28.04.22 та № 0428/05 від 28.04.22.

08.02.23 адвокатом Кузнецовим І.С. направлено Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області адвокатський запит за вих. від 08.02.23 № 01, в якому просить останнього не пізніше 5-ти робочих днів направити в електронній формі на електронну адресу скановану або фотокопію витягів про порушення кримінальних проваджень, відомості про які внесено до ЄРДР на підставі заяв ТОМ МІК № 0428/04 від 28.04.22 та № 0428/05 від 28.04.22.

Листом від 15.02.23 № 1211/6/03-2023 заступник начальника Головного управління Національної поліції в Запорізькій області повідомив адвоката Кузнецова І.С., що (дослівно):

… 06.05.2022 вказані заяви ТОВ МІК зареєстровано до єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України ГУНП за № 721.

11.05.2022 за вих. № 2512/6/03-2022 матеріали звернення ТОВ МІКв порядку ст. 216 КПК України передано за підслідністю до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області для розгляду в межах компетенції.

Матеріали звернення ТОВ МІК за фактами захоплень невідомими особами з числа військових рф будівлями Мелітопольського швейного цеху за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 139 та вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 34 долучено до матеріалів кримінального провадження за № 0000344 від 02.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Крім того, матеріалами звернення ТОВ МІК за фактом захоплення невідомими особами з числа військових рф будівлею Токмацького швейного цеху за адресою; Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 3-А долучено до матеріалів кримінального провадження за № 0000133 від 14.03.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України..

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного:

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення обставин того, що у відповідності до Специфікації (Додаток № 1) укладенного між строрнонами договору про закупівлю товарів від 22.12.21 №, загальна сума договору складає 3 989 251,50 грн. з ПДВ, строк поставки товару протягом 90 календарних днів з дати підписання договору. ТОВ МІК не здійснив поставку АТ Укртрансгаз у визначений строк за договором про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) від 22.12.21№ . Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 398 925,15 грн. штрафу. Перевіривши за допомогою ІПС Законодавство, наданий позивачем розрахунок пені за загальний період з 23.03.22р. по 23.09.2022р., враховуючи дату початку виникнення прострочення поставки, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, суд дійшов висновку, що до стягнення має бути заявлена сума 738 011,25 грн з заявлених до стягення 738 011,53 грн. пені. А тому, як наслідок, судом частково задовольняється вимоги позивача щодо стягнення пені у розмірі 738 011,25 грн. В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені суд першої інстанції відмовив, як необґрунтованих та безпідставнозаявлених.

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий господарський суд дійшов висновку, що стягнення надмірних грошових сум, як неустойки з ТОВ МІК, може негативно вплинути на виконання та призвести до порушення строків виконання умов державних контрактів під час збройної агресії рф проти держави Україна, що триває з 24.02.22 і продовжується станом на час прийняття процесуального рішення у цій справі по суті спору (зокрема, договорів на закупівлю для державних потреб товарів речової служби за кошти Державного бюджету України, де стороною (замовником) є Міністерство оборони України.При цьому, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання відповідача за первісним позовом щодо зменшення суми штрафних санкцій, на 90 %.

Колегія суддів з цим висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав:

Відповідно до частини першої ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як свідчать встановлені судом обставини справи, сторонив договорі про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) № від 22.12.21р. погодили, що за порушення строків поставки Товарів Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості Товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожен день такого прострочення, а за прострочення поставки Товару понад тридцяти днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків вартості Товарів, поставку яких прострочено ( п. 7.4. Договору ).

Сторонами не оспорюється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення обставин того, що Відповідач допустив прострочення виконання зобов`язань за договором, у зв`язку з чим йому було нараховано штрафні санкції, заявлено до стягнення 738011,53 грн пені та 398925,15 грн штрафу, які Відповідач просив зменшити на 90%.

Відповідно до статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною третьою ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання за положенням частини першої ст. 550 ЦК України.

Разом з цим, наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 р. у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 р. у справі № 917/791/18, від 22.10.2019 р. у справі № 904/5830/18, від 13.01.2020 р. у справі № 902/855/18, від 27.01.2020 р. у справі № 916/469/19.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.05.2020 р. у справі № 918/289/19, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін (пункт 8.28).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 918/116/19, зменшення розміру пені на 99 % фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Отже, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 90%, суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам, які підлягали оцінці та дослідженню для можливості суду встановити забезпечення балансу інтересів обох сторін спору, майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнових, але й інших інтересів сторін, що заслуговують на увагу.

Колегія суддів також зазначає, що оцінюючи баланс інтересів сторін при зменшенні розміру неустойки, суди мають врахувати, що встановлення обставин понесення іншою стороною збитків у разі порушення строку виконання робіт за контрактом, не є єдиною обов`язковою умовою для висновку про дотримання цього балансу. У правовідносинах, де сторона використовує результати отриманого за договором не з комерційним інтересом, а на виконання покладених на неї повноважень, може бути враховано й вплив прострочення виконання на відносини, що пов`язані з відповідним договором.

Статтею 17 Конституції України встановлено, що оборона України, захист її суверенітету територіальної цілісності і недоторканності, забезпечення економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, Збройних Сил України, справою всього народу.

Основи організації оборони та повноваження державних органів по її забезпеченню, обов`язки підприємств, установ, організацій, посадових осіб щодо зміцнення обороноздатності країни встановлює Закон України "Про оборону України".

Статтею 3 Закону України "Про оборону України" передбачено, що підготовка держави до оборони, серед іншого часу включає забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою та іншою технікою, а також створення високоефективних засобів збройної боротьби.

ТОВ «МІК» здійснює такі види діяльності: 13.92 Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу; 14.12 Виробництво робочого одягу; 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу; виробництво іншого верхнього одягу, що підтверджується відомостями про ТОВ «МІК» з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України.

Відповідно до ст. 13-1 ЗУ Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Указу Президента України від 24.02.22 № 64 Про введення воєнного стану в Україні, постанови КМУ від 03.03.22 № 194 Деякі питання бронювання військовозобов`язаних в умовах правового режиму воєнного стану, пропозицій наданих та погоджених Міністерством оборони України листами від 30.12.22 № 220/2097/б, № 220/2098/б, та з метою забезпечення виконання договорів (контрактів) щодо задоволення потреб Збройних сил України в особливий період, Міністерством економіки України видано наказ № 172 від 10.01.23 Про бронювання військовозобов`язаних за … ТОВ МІК …, який погоджено Міністерством оборони України листами 30.12.22 № 220/2097/б, № 220/2098/б (додано до клопотання).

Вищевказане доводить, що ТОВ «МІК» виконує завдання із задоволення потреб Збройних Сил, інших військових формувань, зокрема, з виготовлення форменого одягу. Кількість таких замовлень наразі досить чисельна, що підтверджується копіями укладених договорів (додано до клопотання) з Міністерством оборони України.

Прострочення поставки за спірним Договором має винятковий характер, адже в період його виконання Відповідач - ТОВ «МІК» виконував значний обсяг інших замовлень для державних потреб. Список замовників із державного сектору вказано у витягу «Аналітика участі ТОВ «МІК» з сайту https://www.smarttender.biz/ParticipationAnalytic/ (додано до клопотання), і цей список є значним, адже було укладено 125 контракти, про що також свідчить список таких договорів (додано до клопотання). Тобто, за період з серпня по січень 2023 року (період, коли було укладено і виконувався спірний Договір) ТОВ «МІК» виконувало значний обсяг інших замовлень для державних потреб.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що стягнення надмірних грошових сум як неустойки з ТОВ «МІК» може негативно вплинути на виконання та призвести до порушення строків виконання умов державних контрактів.

Як слушно зауважив місцевий господарський суд - застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги АТ "Укртрансгаз" щодо інтересів сторін, які мають бути враховані судом при ухваленні рішення про зменшення розміру неустойки, а саме «… В Оскаржуваному рішенні суд дійшов висновку, що: «стягненнянадмірнихгрошових сум, як неустойки з ТОВ МІК, може негативно вплинути на виконання та призвести до порушення строків виконання умов державних контрактів під час збройної агресії рф проти держави Україна, що триває з 24.02.22 і продовжується станом на час прийняття процесуального рішенняуцій справі по суті спору (зокрема, договорів на закупівлю для державних потреб товарів речової служби за кошти Державного бюджету України, де стороною (замовником) є Міністерство оборони України.

У свої Постанові у справі № 922/2141/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив: приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін. Крім того, приймаючи рішення про зменшення розміру штрафних санкцій, попередні судові інстанції не надали належної оцінки обставинам, які підлягали оцінці та дослідженню для можливості суду встановити забезпечення балансу інтересів обох сторін спору, а не тільки відповідача, майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнових, але й інших інтересів сторін, що заслуговують на увагу.

Разом з тим, всупереч висновкам Верховного Суду, судом першої інстанції взагалі не враховано інтереси АТ «Укртрансгаз».

Відповідачем не спростовано твердження апелянта в частині того, що АТ «Укртрансгаз» також здійснює суспільно- важливу істратегічну функцію для суб`єктів господарювання та соціальної сфери Украї АТ «Укртрансгаз» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83 є підприємством, що має стратегічне значення для економіки і безпеки Держави, яке здійснює забезпеченнянаселення та промислових підприємств України природним

Відтак, невиконанням взятих на себе договірних зобов`язань, Відповідач поста становище, порушуючи умови Договору, своєчасне та повне виконання якого мало та має вагоме значення для АТ «Укртрансгаз» як підприємства, яке має стратегічне значення для Держави Україна.

Непоставка форменого одягу для працівників створює перешкоди у створенні належних умов для виконання працівниками своїх обов`язків, що в свою чергу, негативно впливає на майновий стан АТ «Укртрансгаз».

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо нібито дотримання інтересів сторін у разі зменшення розміру неустойки на 90% відсотків є безпідставними …» оскільки зменшення стягуваної суму пені та штрафу на 90 % від суми невиконаного грошового зобов`язання Відповідачем не відповідає критерію балансу співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій по відношенню до суми невиконаного грошового зобов`язання Відповідачем. У такому випадку завдання неустойки зводиться до формальності, як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності боржника. Так само і одні із головних критеріїв стягнення неустойки - дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання зводиться до формального покарання, яке не забезпечує компенсації втрат понесених з боку Позивача та не стимулює боржника до належного виконання взятих на себе зобов`язань за Договором.

На підставі викладеного, зменшивши суму пені з 738011,53 грн до 73801,13 грн, суму штрафу з 398925,15 грн до 39892,51 грн суд першої інстанції не надав об`єктивної оцінки обставинам справи та необґрунтовано, без урахування інтересів AT "Укртрансгаз" зменшив суму штрафних санкцій до такого розміру.

Висновки суду першої інстанції про зменшення розміру штрафних санкцій на 90% не відповідають нормам матеріального права, а саме, ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551, 607, 614 ЦК України, оскільки судом не було прийнято до уваги всі обставини, які мають істотне значення, та, як наслідок, було необґрунтовано зменшено розмір штрафних санкцій на 90%, які підлягали стягненню з Відповідача за порушення строків оплати товару.

Разом з тим, апеляційний господарський суд, об`єктивно оцінивши даний випадок, врахувавши причини неналежного виконання зобов`язання Відповідачем, надавши оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, приймаючи до уваги посилання Відповідача на втрату частини своїх активів, а також зменшення прибутків в результаті збройного нападу російської федерації, вважає за можливе зменшити присуджену до стягнення неустойку (штраф і пеню) на 50%, що відповідатиме принципу справедливості, добросовісності і розумності, балансу інтересів сторін.

З урахуванням зазначеного, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача 369005,63 грн пені та 199462,58 грн штрафу.

При цьому, зменшення сум неустойки не впливає на розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а зазначене рішення суду підлягає зміні.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові - Акціонерному товариству "Укртрансгаз" було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

За наведених вище обставин, які були встановлені у ході апеляційного провадження у даній справі, колегія суддів апеляційного господарського суду, проаналізувавши застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, доходить висновку, що доводи апеляційної скарги Позивача про неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, що викладені у рішенні, фактичним обставинам справи, знайшли своє підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" підлягає задоволенню частково, рішення суду від 14.03.2023 слід змінити, зменшивши неустойку на 50 %.

Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги Позивача судові витрати, понесені Акціонерним товариством "Укртрансгаз", підлягають відшкодуванню та покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволеної апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 12 790,53 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Укртрансгаз на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.03.2023 у справі №908/2289/22 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 14.03.2023 у справі №908/2289/22 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МІК (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 69а, ) на користь акціонерного товариства Укртрансгаз (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 9/1, ) 199 462 (сто дев`яносто дев`ять тисяч чотириста шістдесят дві) грн. 58 коп. штрафу, 369 005,63 (триста шістдесят дев`ять тисяч п`ять) грн. 63 коп. пені та 17 054 (сімнадцять тисяч п`ятдесят чотири) грн. 05 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МІК (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 69а, ) на користь акціонерного товариства Укртрансгаз (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 9/1, ) витрати зі сплати судового збору у сумі 12 790,53 грн за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу.

Повний текст постанови підписано 16.10.2023.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Кощеєв