ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

11.10.2023м. ДніпроСправа № 904/3724/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача: Ткаченко О.В.;

від відповідача: Полова К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку підготовчого провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрейн" (с. Крижанівка Одеської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона Імпульс" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за генеральним договором транспортного експедирування №К-29/УКТ від 11.06.2021 у загальному розмірі 127 633 грн. 92 коп. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 29.09.2023)

Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртрейн" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона Імпульс" (далі - відповідач) заборгованість за генеральним договором транспортного експедирування №К-29/УКТ від 11.06.2021 у загальному розмірі 112 820 грн. 64 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 91 440 грн. 00 коп. - заборгованість за простій вагонів в очікуванні їх вивантаження;

- 21 380 грн. 64 коп. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за генеральним договором транспортного експедирування №К-29/УКТ від 11.06.2021 в частині повного та своєчасного розрахунку за простій вагонів в очікуванні їх вивантаження, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у загальній сумі 91 440 грн. 00 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 8.5. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 16.02.2023 по 06.07.2023 в сумі 21 380 грн. 64 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп.

Крім того, позовна заява містить клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 17.07.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрейн" про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 37545/23 від 28.07.2023), в якому він просить суд частково відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на таке:

- відповідач частково визнає позовні вимоги, зазначаючи про те, що не знає чому вагони, які були в Польщі, стояли певний час на станції. На момент перетинання кордону відповідач вже не був власником товару. Вантажоотримувачем згідно з експортними залізничними накладними (СМГС) (№№ 44951622, 44972735, 44972776, 44972701, 44972743, 44972750, 44972784) - є Lider Trade IMP & EXP, відправник ТОВ "Укртрейн". Також, відповідач вважає, що слід долучити до справи як третю особу вантажоотримувача для надання пояснень;

- пунктом 8.2. договору транспортного експедирування № К-29/УКТ визначено, що сторона не несе відповідальність за порушення договору, якщо доведе, що воно було вчинене не з її вини (умислу або необережності). Крім того, відповідач лише замовник послуг з перевезення, не є власником та в користування відповідні вагони не отримував. Відправник товару згідно накладних ТОВ "Укртрейн". Більш того, відповідач не користувався вагонами і не міг аніяк вплинути, адже вагони перебували на території Польщі і з яких підстав вони не вивантажувались відповідачу не відомо. Крім того, позивач не надає акти, якими підтверджено саме простій з вини покупця та/або вантажоотримувача, а надає лише інформаційну роздруківку, з якої вбачається лише які вагони та скільки днів перебували на відповідній станції, але чому вони стільки днів там стояли і чи було складено акт (протокол) про перебування цих вагонів понаднормовий час відповідних документів в справі не міститься;

- відповідач не погоджується з виставленою сумою у розмірі 112 820 грн. 64 коп., так як відповідні акти відповідачем не підписані та відповідні заперечення викладені у відповіді на претензію. Відповідач визнає акт прийому-передачі виконаних робіт № 0674 від 12.02.2023, за який сплатив зазначену суму згідно з договоом № К-29/УКТ від 11.02.2021;

- відповідач за договором транспортного експедирування № К-29/УКТ не є відправником вантажу, а є замовником послуг з організації перевезень, додаткових послуг і не отримував вагони в користування. При цьому, доказів укладення договорів оренди чи користування вантажними вагонами між сторонами матеріали справи не містять. Адже саме на володіючого майном власника покладається обов`язок в силу закону захищати свої порушені права у судовому порядку та іншими дозволеними способами шляхом подання вимог до третіх осіб про усунення порушень права власності, що перешкоджає йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом;

- статтею 614 Цивільного кодексу У країни визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов`язання, є нікчемним.

Нормами статті 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 39886/23 від 09.08.2023), в якій він просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи власну позицію наступним:

- транспортна експедиція є невіддільною від самого перевезення, саме тому, відповідно до частини 12 статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення. Тобто, документом, яким підтверджується та оформлюється саме перевезення та супутні послуги;

- на виконання умов договору та протоколів погодження договірної ціни позивачем надані відповідачу (на його замовлення) транспортно-експедиторські послуги по забезпеченню перевезення вантажу - висівки пшеничні ЄТСНГ 505028 зі станції Лихачове (Україна) на станцію Воля-Барановська (Республіка Польща) для одержувача Lider Trade IMP & EXP, що підтверджується накладними УМВС № 44972735, № 44972784, № 44972750, № 44972701, № 44972743, № 44972776, № 44951697, № 44951648, № 44951655, № 44951606, № 44951689, № 44951636, № 44951614, № 44951671, № 44951663. При цьому, під час виконання замовлення відповідача на станції призначення Воля-Барановська (Республіка Польща) відбувся простій вагонів в очікуванні їх вивантаження одержувачем, що перевищило погоджений сторонами пільговий (безоплатний) час на вивантаження, який був наданий відповідачу та за який він не сплачував кошти позивачу;

- наданими до позовної заяви накладними УМВС підтверджується факт надання послуг експедитора (позивач) відповідачу та, факт простою вагонів на загальну суму 91 440 грн. 00 коп. При цьому, факт простою вагонів відповідач не заперечує;

- згідно з протоколами погодження договірної ціни від 28.11.2022 № 3, № 4, позивач та відповідач погодили та зазначили сторону, яка є відповідальною перед позивачем за оплату простою вагонів під навантаженням та вивантаженням понад пільговий (безоплатний) час, зокрема, таким суб`єктом є відповідач. У той же час, обов`язок відповідача, як замовника послуг з перевезення вантажу, сплатити позивачу за простій вагонів не ставиться у залежність від того, хто був відправником вантажу та (або) власником вантажу;

- відповідно до наданої відповідачем позивачу інструкції від Grand Win LTD, що є контрагентом відповідача, позивач здійснив заповнення накладних на перевезення вантажу, у графі 4 яких вказав вантажоодержувачем Lider Trade IMP & EXP, як це було зазначено в отриманій інструкції. Тобто, особу одержувача вантажу вказав відповідач. Позивач не має жодних договірних відносин та зобов`язань перед одержувачем вантажу, так як позивач тільки виконував доручення відповідача щодо відправлення вантажу на адресу зазначеного одержувача;

- позивач не був уповноважений відповідачем окремим письмовим дорученням бути представником останнього у взаємовідносинах з одержувачем вантажу Lider Trade IMP & EXP, власником/покупцем вантажу та вирішувати або погоджувати з ними якісь питання, відповідно, позивач має договірні відносини тільки з відповідачем, і саме від нього має законне право вимагати належного виконання умов договору у частині оплати за простій вагонів;

- питання тривалості та причин простою вагонів, встановлення особи, яка є винною у простої вагонів, не є предметом дослідження у даній справі, адже згідно з протоколами погодження договірної ціни №№ 3, 4 сторони дійшли згоди, що оплата за простій стягується за сам факт простою, тобто, нараховується та оплачується відповідачем після спливу пільгового (безоплатного) часу на вивантаження, який надавався відповідачу, як замовнику послуг;

- за фактом надання послуг відповідачу, на підставі пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату їх надання у позивача виникли податкові зобов`язання, згідно з якими позивач склав податкові накладні в електронній формі та зареєстрував їх в ЄРПН у встановлений кодексом термін, а саме, 29.03.2023 позивачем були складені та своєчасно зареєстровані такі податкові накладні: № 23 на суму 71 280 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 11 880 грн. 00 коп., реєстраційний № від 14.04.2023; № 24 на суму 20 160 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 3 360 грн. 00 коп., реєстраційний № від 14.04.2023. У цей же день вказані зареєстровані податкові накладні були надіслані позивачем в системі "М.Е.DОС" відповідачу та одразу ним підтверджені, що свідчить про погодження сум простоїв відповідачем на загальну суму 91 440 грн. 00 коп. При цьому, відповідач дану обставину визнає та не наводить жодних спростувань цьому. Отже, твердження відповідача на те, що він є неналежним суб`єктом по сплаті позивачу грошових коштів за простій вагонів з тих підстав, що він був лише замовником послуг з перевезення та не виступав відправником вантажу, є неспроможними з огляду на положення договору, чинного законодавства та ту обставину, що позивач виконував замовлення (доручення) на перевезення вантажу саме відповідача, а не будь-якої іншої особи;

- погоджена між позивачем та відповідачем оплата за простої вагонів у розмірі 600,00 грн./вагон/доба без ПДВ не є витратами та (або) збитками позивача, а є оплатою згідно з договором за фактом простою вагонів під вантажними операціями більше наданого відповідачу безоплатного часу, який становить 48 годин;

- відповідач помилково ототожнює свій обов`язок перед позивачем з оплати простоїв вагонів з поняттям плата за користування вагонами з посиланням на Правила користування вагонами і контейнерами, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 та зареєстровані в Мін`юсті України 15.03.1999 за № 165/3458;

- за змістовим, суб`єктним і об`єктним критеріями спірні правовідносини в цій та зазначеній відповідачем справі № 911/2804/16 не є подібними з огляду на істотні відмінності у фактичних обставинах таких спорів, пов`язаних з правами та обов`язками їх сторін, що зумовлює різний зміст спірних правовідносин і виключає застосування вказаних правових позицій під час вирішення цього спору;

- у відзиві на позовну заяву відсутні належні обґрунтування відповідача щодо того, яким чином рішення у цьому спорі може вплинути на права та обов`язки одержувача Lider Trade IMP & EXP, не зазначено на якій стороні та яких підставах слід залучити дану особу до участі у справі;

- позивач звертає увагу, що наприкінці березня-початку квітня 2023 року ним на адресу відповідача надсилалися рахунки на оплату простоїв від 01.03.2023 № 0682, № 0682/1, акти прийому передачі виконаних робіт від 29.03.2023 № 0682, № 0682/1, реєстри простоїв вагонів за період з 25.01.2023 по 03.02.2023, за період з 25.01.2023 по 11.02.2023. Тобто, з моменту направлення позивачем відповідачу зазначених документів та до моменту відкриття провадження у даній справі минуло три місяці, а відповідач навіть не спробував письмово звернутися до одержувача Lider Trade IMP & EXP або покупця вантажу щодо надання пояснень, про які він зазначає у відзиві на позов. Таким чином, прохання відповідача про залучення до справи одержувача Lider Trade IMP & EXP є необґрунтованим.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 41334/23 від 16.08.2023), в яких він просить суд частково відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на таке:

- позивачем було грубо порушено умови договору, а саме: пункт 4.3.2. договору транспортного експедирування № К-29/УКТ від 11.06.2021, де експедитор повинен діяти виключно в інтересах клієнта, забезпечуючи оптимізацію експертно-транспортної діяльності витрат клієнта;

- з огляду на додані до позовної заяви документи, акт прийому - передачі виконаних робіт № 0682, згідно з договором № К-29/УКТ від 11.06.2021, складено від 29.03.2023, в той час, як згідно з матеріалами, наданими відповідачу, в реєстрі простоїв вагонів з вантажем в очікуванні розвантаження по станції Воля Барановска/Ізов в полі "дата відправки порожнього вагону" стоять дати з 04.02.2023 по 15.02.2023, а відправка акту надання послуг з простою надіслано "Укрпоштою" згідно з описом вкладення відбувається 13.04.2023 згідно з відбитком печатки "Укрпошти", де відповідач отримав 20.04.2023. Тобто позивач повідомляє відповідача про простій вагонів через два місяці, коли відповідач вже не має можливості вплинути на ситуацію, замість того, щоб це зробити своєчасно. Позивач вважає, що це не його справа своєчасно повідомити, запобігти та добросовісно виконати умови договору, достатньо повідомити відповідача через будь-який термін, надавши виключно інформацію;

- пунктом 8.2. договору визначено, що сторона не несе відповідальність за порушення договору, якщо доведе, що воно було вчинене не з її вини (умислу або необережності). Позивач своєчасно не повідомив відповідача про те, що вагони не вивантажуються та/або, що пільговий час закінчується, а вагони не повернуті, що нараховуються штрафні санкції, адже відповідач не міг дізнатися, крім як від позивача про місцезнаходження вагонів та їх стан;

- позивач не надає акти, якими підтверджено саме простій з вини покупця та/або вантажоотримувача, а надає лише інформаційну роздруківку, з якої вбачається лише які вагони скільки днів перебували на відповідній станції, але чому вони стільки днів там стояли і чи було складено акт (протокол) про перебування цих вагонів понаднормовий час на коліях, відповідних документів в справі не міститься;

- що стосується податкової накладної позивача № 23 на суму 71 280 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 11 880 грн. 00 коп., яку, як він стверджує, прийняв відповідач, то відповідач заявляє, що відповідна податкова накладна дійсно надіслана відповідачу, але не підтверджена відповідачем, як це вказує позивач. Також відповідачем додається копія для зразку, де податкова затверджена контранентом. Відповідач також не включив дану суму до декларації з ПДВ, хоча на це дається 360 днів, однак відповідач не підтвердив це, так як категорично не згоден з тим, що вина за простій, віднесена на адресу відповідача, якщо такий дійсно був, хоча підтверджень належних не має у позивача.

Проаналізувавши подані сторонами заяви по суті справи та наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов до слідуючих висновків.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи; у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті; при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Судом було враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 6 статті 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, а також надані сторонами пояснення та докази, суд вбачав підстави для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, а також доцільність початку розгляду справи зі стадії відкриття провадження у справі.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 14.09.2023 було здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розпочато розгляд справи зі стадії відкриття провадження у справі, справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 28.09.2023.

Від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. суду № 48753/23 від 25.09.2023), в яких він, з урахуванням наданих до суду заперечень відповідача, вказує про таке:

- причиною виникнення спору між сторонами стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача оплати за простій вагонів, який був нарахований після спливу наданого відповідачу пільгового (безоплатного) часу на вивантаження вантажу одержувачем, а не питання компенсації позивачу його витрат по сплаті власнику вагонів плати за користування вагонами за межами України, не питання повернення вагонів на митну територію України, не питання відповідальності відповідача у простої вагонів тощо. При цьому, погоджена між позивачем та відповідачем оплата за простій вагонів під навантаженням та (або) вивантаженням у розмірі 600,00 грн./вагон/доба без ПДВ не є витратами та (або) збитками позивача, а є платою згідно з договором за сам факт простою вагонів під вантажними операціями більше наданого відповідачу безоплатного (пільгового) часу, який становить 48 годин. З огляду на зазначене, у даній справі не розглядається питання наявності елементів складу цивільного правопорушення у діях відповідача, зокрема вина. Отже, посилання відповідача на пункту 8.2. договору є безпідставним;

- на виконання умов договору та протоколів погодження договірної ціни від 28.11.2022 № 3, № 4, позивачем надані відповідачу (на його замовлення) транспортно-експедиторські послуги по забезпеченню перевезення вантажу - висівки пшеничні ЄТСНГ 505028 зі станції Лихачове (Україна) на станцію Воля-Барановська (Республіка Польща) для одержувача Lider Trade Imp&Exp., що підтверджується накладними УМВС № 44972735, № 44972784, №44972750, № 44972701, № 44972743, № 44972776, № 44951697, № 44951648, №44951655, № 44951606, № 44951689, № 44951636, № 44951614, № 44951671, № 44951663. Зазначеними накладними УМВС підтверджується як факт надання послуг відповідачу, так і, факт простою вагонів під вивантаженням на загальну суму 91 440 грн. 00 коп.;

- надаючи транспортно-експедиторські послуги позивач діяв виключно згідно з умовами договору, протоколів погодження договірної ціни від 28.11.2022 № 3, № 4, інструкції від Grand Win LTD щодо заповнення залізничної накладної. Надання послуг було оптимізовано позивачем відповідно до потреб відповідача та наданих інструкцій. За фактом надання послуг з перевезення вантажу зі станції Лихачове (Україна) на станцію Воля-Барановська (Республіка Польща) для одержувача Lider Trade Imp&Exp. між сторонами укладені та підписані акти прийому-передачі виконаних робіт № 0603/1 від 25.12.2022, №0585 від 30.12.2022. Згідно з вказаними актами, відповідач немає претензій до позивача щодо термінів та якості наданих послуг. При цьому, згідно з зазначеними актами, мали місце простої вагонів під навантаженням, які визнанні та оплачені відповідачем без будь-яких подібних заперечень, які він наводить у своїх запереченнях по даній справі (що відповідач лише замовник послуг з перевезення вантажу, не є відправником вантажу та, не отримував вагони у користування);

- предметом дослідження у даній справі є порушення відповідачем, як клієнтом, зобов`язань, передбачених протоколами погодження договірної ціни від 28.11.2022 № 3, № 4 до договору щодо сплати коштів за простій вагонів, який був нарахований після спливу наданого відповідачу пільгового (безоплатного) часу на вивантаження вантажу одержувачем. Враховуючи те, що відповідач не заперечує проти виконання позивачем умов договору в частині надання у повному обсязі транспортно-експедиторських послуг згідно з дорученням відповідача, які оплачені останнім, посилання відповідача на грубе порушення позивачем пункту 4.3.2. договору є безпідставним;

- щодо заперечень відповідача проти податкової накладної № 23 від 29.03.2023, то позивач стверджує, що зазначена податкова накладна дійсно була затверджена відповідачем в особі бухгалтера ТОВ "Крона імпульс", про що свідчить електронний штамп на податковій накладній. Крім того, питання включення або не включення цієї податкової накладної до декларації з ПДВ не стосується суті спору, це стосується виключно податкового обліку підприємства відповідача. У відповідача згідно зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану" від 30.06.2023 № 3219-ІХ, з 01.08.2023 є ще 365 днів для відображення цієї податкової у складі податкового кредиту декларації з ПДВ;

- позивач звертає увагу на ту обставину, що відмітки про затвердження відповідачем податкової накладної № 23 від 29.03.2023 мають ідентичний вигляд як на податковій накладній № 24 від 29.03.2023 (20 160 грн. 00 коп.), яка не заперечується відповідачем;

- заперечення відповідача про відсутність повідомлення про простій вагонів та закінчення пільгового часу також не беруться до уваги, оскільки надсилання позивачем такого повідомлення не передбачено умовами договором. Згідно з пунктами 4.2.2., 4.3.4. договору, інформація про хід експедирування вантажу надається позивачем виключно на підставі письмового запиту відповідача, однак такого запиту позивач не отримував. При цьому, враховуючи відсутність у позивача будь-яких контактів та договірних зобов`язань з одержувачем вантажу Lider Trade Imp&Exp. (Польща), який є контрагентом відповідача, 03.02.2023 та 09.02.2023 саме працівник позивача за допомогою мобільного додатку Viber звертався до відповідача в особі Музиченко Максима з проханням повідомити позивачу інформацію про стан вивантаження 16-ти вагонів в Польщі, за простій яких позивачем нараховані грошові кошти до сплати відповідачем. У відповідь позивач отримав повідомлення відповідача 09.02.2023 та 15.02.2023, згідно з яким, саме відповідач мав можливість безпосередньо контактувати з одержувачем вантажу та отримувати від останнього інформацію про рух вагонів;

- суд може розглядати електронне листування між особами у месенджері (як і будь-яке інше листування) як доказ у справі лише в тому випадку, якщо воно дає можливість суду встановити авторів цього листування та його зміст. Відповідні висновки щодо належності та допустимості таких доказів, а також обсяг обставин, які можливо встановити за їх допомогою, суд робить у кожному конкретному випадку із врахуванням всіх обставин справи за своїм внутрішнім переконанням. Щодо інших тверджень відповідача, то на них вже надавалися відповіді позивачем згідно відповіді на відзив на позовну заяву № 07/08-1 від 07.08.2023.

У підготовче засідання 28.09.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному засіданні судом було протокольно оголошено перерву до 11.10.2023.

Від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (вх. суду №49611/23 від 29.09.2023), в якій він просить суд збільшити розмір позовних вимог шляхом перерахунку суми пені, а саме: за період з 07.04.2023 по 25.09.2023, яка підлягає стягненню з відповідача за несвоєчасну сплату рахунків позивача № 0682/1, № 0682 від 01.03.2023. Позивач зазначає, що станом на 25.09.2023 розмір пені становить 31 455 грн. 36 коп., а не 16 642 грн. 08 коп., яка була нарахована на момент подання позовної заяви.

Від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (вх. суду № 51339/23 від 09.10.2023), в яких він просить врахувати наступне:

- за результатами судового засідання 28.09.2023 виникла необхідність у наданні суду пояснень щодо Протоколів погодження договірної ціни № 3, 4 від 28.11.2022;

- в Протоколах погодження договірної ціни від № 3, 4 від 28.11.2022 позивачем та відповідачем було погоджено ставку експедитора (грн./вагон) на перевезення вагонів з вантажем, які прийнято до перевезення в період оформлення вагонів до перевезення у грудні 2022 року;

- фактично вагони прийнято до перевезення 25.12.2022 та 30.12.2022, що підтверджується графою 26 накладних УМВС № 44972735, № 44972784, № 44972750, №44972701, № 44972743, № 44972776, № 44951697, № 44951648, № 44951655, № 44951606, № 44951689, № 44951636, № 44951614, № 44951671, № 44951663. Акти прийому передачі виконаних робіт по зазначених перевезеннях оформлено періодом фактичного виконання перевезення, тобто періодом надання послуг. У січні 2023 року вагони з вантажем перетнули державний кордон України з Республікою Польща, що підтверджує проходження маршруту перевезення, який погоджений повивачем та відповідачем у додатках до договору - Протоколах погодження договірної ціни № 3, 4 від 28.11.2022. Згідно з умовами зазначених Протоколів, ставка на січень 2023 р. не змінилась, так як була зафіксована на дату початку відправки вагонів з вантажем - грудень 2022 року;

- позивач також зазначає, що твердження відповідача про те, що саме позивачу було вигідно, щоб вагони з вантажем тривалий час простоювали під вивантаженням одержувачем Lider Trade Imp&Exp. є безпідставними, з огляду на те, що позивач не мав договірних зобов`язань та, зобов`язань контактувати з одержувачем вантажу Lider Trade Imp&Exp. (Республіка Польща), працівник позивача як в телефонному режимі, так і за допомогою мобільного додатку Viber - 03.02.2023, 09.02.2023 звертався до представника відповідача з проханням повідомити позивачу інформацію про стан вивантаження 16-ти вагонів, за простій яких позивачем нарахована плата у розмірі 91 440 грн. 00 коп.

Від відповідача надійшли заперечення (вх. суду № 51656/23 від 10.10.2023), в яких він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог частково, посилаючись на таке:

- беручи до уваги пункт 5.3. договору транспортного експедирування № К-29/УКТ від 11.06.2021, "Порядок розрахунків", де визначено, що "вартість транспортно-експедиційного обслуговування включає в себе сплату послуг експедитора, а також, витрати, понесені експедитором на сплату послуг інших осіб, залучених до виконання його зобов`язання за цим договором, а також інші витрати експедитора, що мали місце процесі виконання цього договору. Клієнт оплачує експедитору документально підтверджені збитки". Позивачем не надано відповідних документів, які б дійсно підтверджували простій вагонів та призвело до витрат/збитків позивача. Відповідач звертає увагу, що позивач отримав кошти за доставку товару у повному обсязі;

- позивач також надає копію інформаційної роздруківки "Коліс" на іноземній мові, яку не можливо прочитати і яка не може бути належним доказом, так як неможливо прочитати взагалі зміст даного листа;

- відповідь, яка надійшла на електронну адресу від покупця згідно з контрактом №03/11-22 від 03.11.2022 "Inter Continent Group LTD" в особі директора Е. Стояновой, в якій вказано, що отримувач товару своєчасно здійснював вивантаження товару в той день як отримував дзвінок із залізничної станції, тобто простою не було;

- відповідач вважає, що позивачем було також порушено умови договору, а саме: пункт 4.З.2. договору транспортного експедирування № К-29/УКТ від 11.06.2021, де експедитор повинен діяти виключно в інтересах клієнта, забезпечуючи оптимізацію експедиційно-транспортної діяльності і витрат клієнта. Пунктом 8.2. вказаного договору визначено, що сторона не несе відповідальності за порушення договору, якщо доведе, що воно було вчинене не з її вини (умислу або необережності).

У підготовче засідання 11.10.2023 з`явилися представники позивача та відповідача.

У вказаному засіданні розглянуто заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Так, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Оскільки заява про збільшення розміру позовних вимог подана позивачем з додержанням вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України, суд приймає її до розгляду.

У судовому засіданні представники сторін підтвердили доцільність закриття підготовчого провадження.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини 1 статті 177 Господарського процесуального кодексу України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні 11.10.2023 судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України суд за результатами підготовчого засідання постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до пункту 18 частини 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись статтею 177, пунктом 18 частини 2 статті 182, пунктом 3 частини 2 статті 185, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

2. Розпочати розгляд справи по суті у загальному позовному провадженні та призначити судове засідання на 07.11.2023 о 10:00 год., яке відбудеться в приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання (кабінеті) № 1-207 за адресою: 49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

3. Викликати представників учасників справи в судове засідання, визнавши їх явку обов`язковою.

4. Дану ухвалу направити учасникам справи на їх електронні пошти, а саме:

- позивачу на електронну пошту , яку він зазначив у позовній заяві;

- відповідачу на електронну пошту , яку зазначено у позовній заяві та Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

5. Повідомити учасників справи про те, що інформація у цій справі доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 11.10.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний - 12.10.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко