ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" жовтня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2777/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризько В.О.

при секретарі судового засідання Трофименко С.В.

та за участю:

представника АТ "Райффайзен Банк": Хуторянця О.В. (в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів)

розглянувши заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника у справі

за заявою ОСОБА_2
про неплатоспроможність ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.08.2023 відкрито провадження у справі фізичної особи ОСОБА_2 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; керуючим реструктуризацією боржника призначено арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; попереднє судове засідання призначено на 25.09.2023

08.08.2023 на офіційному сайті оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_2 , зазначено строк подання заяв кредиторів з вимогами до боржника протягом тридцять днів з дня офіційного оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника.

31.08.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 1125000,00 грн., а також 5368,00 судових витрат.

Ухвалою суду від 04.09.2023 прийнято заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника та призначено в попереднє судове засідання на 25.09.2023.

Ухвалою суду від 25.09.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, в попередньому судовому засіданні оголошено перерву до 02.10.2023.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Керуючий реструктуризацією в судове засідання не з`явився, втім 25.09.2023 до суду від арбітражного керуючого Паркулаба В.Г. надійшли додаткові документи щодо вимог ОСОБА_1 , а також в матеріалах міститься повідомлення, в якому він зазначає, що ним були розглянуті та визнані у повному обсязі кредиторські вимоги АТ ОСОБА_1 , про що заявнику було направлено відповідне повідомлення.

Дослідивши матеріали справи, заяву ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника, суд встановив наступне.

Згідно ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу, подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Так, згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

В установлений строк на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника.

Як вже було зазначено, заявлені грошові вимоги ОСОБА_1 розглянуті керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Паркулабом В.Г. та визнані в повному обсязі.

Розглянувши вимоги заявника, суд встановив, що 03.03.2020 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) був укладений договір позики № 03/03-20, за умовами якого Позикодавець передає Позичальникові, а Позичальник приймає безвідсоткову позику у сумі 375000,00 грн. готівкою.

04.03.2020 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено додаткову угоду до договору позики №03/03-20, за умовами якого сторони внесли зміни до договору позики № 03/03-20 від 03.03.2020 : у розділі "предмет договору" пунк.1.5 вважати пунктом 1.1, пункт 1.6 вважати пунктом 1.2. Інші умови залишились незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

Відповідно до п.2.2 договору позики факт передачі Позикодавцем зазначеної суми підтверджується розпискою.

Пунктом 2.3 сторони погодили, що Позичальник зобов`язаний повернути позичену суму у строк до 03.03.2021.

Згідно з умовами, визначеними в розписці від 03.03.2020, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 375000,00 грн., які зобов`язався повернути їх до 03.03.2021.

Крім того, 22.07.2020 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) був укладений договір позики № 22/07-20, за умовами якого Позикодавець передає Позичальникові, а Позичальник приймає безвідсоткову позику у сумі 380000,00 грн. готівкою.

23.07.2020 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено додаткову угоду до договору позики №22/07-20, за умовами якого сторони внесли зміни до договору позики № 22/07-20 від 03.03.2020 : у розділі "предмет договору" пунк.1.3 вважати пунктом 1.1, пункт 1.4 вважати пунктом 1.2. Інші умови залишились незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

Відповідно до п.2.2 договору позики факт передачі Позикодавцем зазначеної суми підтверджується розпискою.

Пунктом 2.3 сторони погодили, що Позичальник зобов`язаний повернути позичену суму у строк до 22.07.2021.

Згідно з умовами, визначеними в розписці від 22.07.2020, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 380000,00 грн., які зобов`язався повернути їх до 22.07.2021.

07.10.2020 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) був укладений договір позики № 07/10-20, за умовами якого Позикодавець передає Позичальникові, а Позичальник приймає безвідсоткову позику у сумі 370000,00 грн. готівкою.

Відповідно до п.2.2 договору позики факт передачі Позикодавцем зазначеної суми підтверджується розпискою.

Пунктом 2.3 сторони погодили, що Позичальник зобов`язаний повернути позичену суму у строк до 07.10.2021.

Згідно з умовами, визначеними в розписці від 07.10.2020, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 370000,00 грн., які зобов`язався повернути їх до 07.10.2021.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст. 1047 Цивільного кодексу України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Верховний Суд України в своїй постанові від 11.11.2015 у справі №6-1967цс15 зазначив, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладання так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної суми. Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.

При цьому, згідно правової позиції, сформованої Верховним Судом України в постанові від 02.07.2014р. за наслідками розгляду справи №6-79цс14, відповідно до норм ст.ст.1046,1047 Цивільного кодексу України договір позики (на відміну від кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Таким чином, заявником доведено належним доказом надання позики боржнику у сумі 1125000,00 грн. (380000,00грн. +375000,00грн.+ 370000,00 грн)

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Згідно зі статями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 надав у позику грошові кошти у розмірі 1125000,00 грн., проте у передбачені умовами договору строки, зобов`язання щодо повернення позики боржником належним чином виконані не були.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_3 вимоги до боржника є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, суд визнає вимоги ОСОБА_1 до боржника у сумі основного боргу - 1 125 000,00 грн. та судового збору за подачу заяви з грошовими вимогами - 5368,00 грн.

Керуючись статтями 45, 113, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 233-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до боржника на загальну суму 1125000,00грн., а також судовий збір за подачу заяви з грошовими вимогами у розмірі 5368,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 09.10.2023.

Суддя Яризько В.О.