ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Справа№ 910/293/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

За участю представників сторін:

від позивача: Пушкар І.А.;

від відповідача: Хромов О.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 року (повний текст складено 05.05.2023)

у справі №910/293/23 ( суддя Чинчин О.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

про визнання одностороннього правочину недійним,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" про визнання одностороннього правочину недійним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач заявою від 04.07.2022 № ТОВВИХ-22-7017 вчинив односторонній правочин із зарахування зустрічних однорідних вимог на загальну суму 63 288 018,91 грн за договором транспортування природного газу №012020/ від 30.12.2019 та № від 23.12.2019, який не відповідає вимогам статті 601 Цивільного кодексу України, адже така вимога не є безспірною.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що у сторін в межах виконання договірних зобов`язань утворилась взаємна заборгованість, яка не була оскаржена в судовому порядку, а вимоги, які підлягають зарахуванню і викладені у заяві відповідача, відповідають умовам, викладеним у ст. 601 ЦК України, а саме є зустрічними, однорідними, строк виконання яких настав і безспірними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 року у справі №910/293/23 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- у позовній заяві позивач доводив спірність грошового зобов`язання відповідача у сумі 21 127 812,79 грн., так як звернення позивача з претензією до відповідача свідчить про наявність спору у розумінні 222 ГК України;

- судом першої не вірно тлумачаться умови договору транспортування природного газу від 23.12.2019 № , адже пріоритетним є припинення зобов`язань шляхом його виконання, а не зарахування;

- судом також не застосовано ст. 222 ГК України та зроблено невірний висновок щодо безспірності грошового зобов`язання у розмірі 42 160 206,18 грн.;

- позивач заперечує наявність грошового зобов`язання у сумі 255 107 443,90 грн., оскільки через дію форс-мажорних обставин фактично послуги транспортування на дану суму не надавались;

- в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують наявність спору щодо грошового зобов`язання у сумі 255 107 443,90 грн.;

- з огляду на невизнання позивачем грошового зобов`язання у сумі 255 107 443,90 грн. воно, крім невідповідності критерію безспірності, не може бути ні зустрічним, ані мати строку виконання.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/293/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою суду від 26.06.2023 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 25.07.2023.

У судовому засіданні 25.07.2023 оголошено перерву до 26.09.2023.

Позиції учасників справи

11.07.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог останньої, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

30.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (оператор) та Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (замовник) було укладено Договір транспортування природного газу №012020/, за умовами якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1. Договору).

Відповідно до пунктів 2.5., 2.6. договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі, а Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/ або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Згідно з абзацом 1 пункту 2.7. договору додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору у випадку, коли Компанії надається право використання гарантованої та/або переривчастої потужності, крім випадку замовлення потужності наперед.

Пунктом 4.1 Договору сторони погодили, що замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг.

Абзацом 1 пункту 8.2. договору передбачено, що вартість договірної потужності Компанії на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця.

За змістом пункту 8.2. договору послуги доступу до потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи на період газового місяця, кварталу та/або року надаються на умовах 100 % попередньої оплати у розмірі вартості замовленої потужності на період газового місяця за п`ять робочих днів до початку газового місяця, у якому буде забезпечуватись доступ до потужностей. Компанія сплачує Товариству вартість замовленої потужності, як зазначено в цьому розділі, незалежно від того, чи була повністю використана замовлена потужність.

Положеннями п. 9.6. Договору визначено, що розбіжності щодо вартості щодобових небалансів підлягають врегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити, визначаються за даними оператора.

За умовами п. 11.4. Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Додатковою угодою від 01 грудня 2020 року № 5 сторони виклали пункт 8.2. розділу VIII Договору в редакції вказаної додаткової угоди, згідно з якою послуги доступу до потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи на період газового місяця, кварталу та/або року надаються на умовах 100 % попередньої оплати у розмірі вартості замовленої потужності на період газового місяця за п`ять банківських днів до початку газового місяця, у якому буде забезпечуватись доступ до потужностей.

Додатковою угодою №6 від 22.11.2021 року до Договору транспортування природного газу №012020/ від 30.12.2019 року викладено п.8.2 договору в новій редакції: "Вартість договірної потужності Замовника, крім замовника послуг транспортування, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов?язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов?язків, на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця.

Перерахунок вартості переривчастої потужності та/або потужності з обмеженнями за формулою розрахунку вартості відповідної потужності, яка була перервана, із застосуванням знижувального коефіцієнту.

Перерахунок вартості потужності з обмеженнями здійснюється щомісяця до 14 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг.

Оператор направляє рахунки-фактури на електронну адресу Замовника.

Послуги доступу до потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи на період газового місяця, кварталу та/або року надаються на умовах 100 % попередньої оплати (крім замовника послуг транспортування, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов?язки з постачання природного гачу, у межах виконання ним таких спеціальних обов?язків, або оператора газорозподільної системи) у розмірі вартості замовленої потужності на період газового місяця за п?ять банківських днів до початку газового місяця, у якому буде забезпечуватись доступ до потужностей, крім випадків, передбачених цим пунктом.

У випадку якщо розподіл потужності на період газового місяця на переривчастій основі проводиться менше ніж за 5 банківських днів до початку газового місяця, у якому буде забезпечуватись транспортування природного газу, замовник послуг транспортування зобов?язаний здійснити 100 % попередню оплату в розмірі вартості розподіленої потужності. При цьому така оплата має бути отримана оператором газотранспортної системи на його рахунок не пізніше ніж за три години до кінцевого строку подання номінації на першу газову добу відповідного газового місяця надання послуг транспортування.

Для послуг доступу до потужності на період однієї газової доби Замовник зобов`язаний здійснити 100 % попередню оплату (крім замовника послуг транспортування, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" покладено спеціальні обов?язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов?язків, або оператора газорозподільної системи) у розмірі не менше від вартості послуги доступу до потужності на період газової доби, яка планується для використання згідно з номінацією. При цьому така оплата має бути отримана оператором газотранспортної системи на його рахунок не пізніше ніж за три години до кінцевого строку подання номінації.

Замовник сплачує Оператору вартість замовленої потужності, як зазначено в цьому розділі, незалежно від того, чи була повністю використана замовлена потужність.

Також, 23.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (оператор) та Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (замовник) було укладено Договір транспортування природного газу №, за умовами якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п.9.4 Договору у випадку, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє Замовника про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті Замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок Замовника у термін до 5 робочих днів з дня повідомлення. За заявою Замовника Оператор може здійснити зарахування плати за добовий небаланс на користь Замовника в якості попередньої оплати за добовий небаланс наступних періодів.

Згідно з п.9.6 Договору розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку Замовник зобов?язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 цього Договору, визначається за даними Оператора.

Врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими Оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби). (п.11.4 Договору)

Заявою №ТОВВИХ-22-7017 від 04.07.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» повідомило Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, яка була отримана останнім за вх. №197/17-22 від 08.07.2022 року.

У вказаній заяві Оператор ГТС на підставі та в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України повідомив НАК "Нафтогаз України" про припинення шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог 63 288 018,91 грн грошових зобов`язань Оператора ГТС перед НАК "Нафтогаз України" за договором транспортування природного газу від 23.12.2019 № в тому числі:

- в сумі 2 547 191,81 грн на підставі акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2022 року від 28.02.2022 №02-2022-,

- в сумі 17 017 163,38 грн на підставі акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2022 року від 31.03.2022 № 03-2022-,

- в сумі 1 562 923,37 грн на підставі акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць квітень 2022 року від 30.04.2022 №04-2022-,

- в сумі 534,17 грн на підставі акту врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць травень 2022 року від 31.05.2022 №05- 2022-,

- в сумі 42 160 206,18 грн, які є грошовими коштами, що надійшли на рахунок Оператора ГТС як попередня оплата послуг замовленої потужності (ДОБА) 10.03.2022, з урахуванням вимоги НАК "Нафтогаз України" щодо повернення коштів від 20.06.2022 №23/3-291-22,

та 63 288 018,91 грн грошових зобов`язань НАК "Нафтогаз України" перед Оператором ГТС за договором транспортування природного газу від 30.12.2019 №012020/ та згідно Додатку 1 до договору і рахунку на розподіл річної потужності №Рахунок/Рік 07.2022.

Після зарахування зустрічних однорідних вимог зобов`язання Оператора ГТС перед НАК "Нафтогаз України" за договором транспортування природного газу від 23.12.2019 № в сумі 63 288 018,91 грн та зобов`язання НАК "Нафтогаз України" перед Оператором ГТС за договором транспортування природного газу від 30.12.2019 №012020/ в сумі 63 288 018,91 грн вважаються припиненими.

Після здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог за вказаною заявою, залишок невиконаних грошових зобов`язань НАК "Нафтогаз України" перед Оператором ГТС за договором транспортування природного газу від 30.12.2019 №012020/ та згідно Додатку 1 до договору і рахунку на розподіл річної потужності №Рахунок/Рік 07.2022 складатиме суму в розмірі 191 819 424,99 грн.

У відповідь на вказану заяву позивач листом №23/3-1582/1.4-22 від 14.07.2022 року повідомив про непогодження із заявою про зарахуванням зустрічних однорідних вимог, оскільки не погоджується з сумами заборгованості, зокрема, заперечував наявність заборгованості станом на 30.06.2022 за договором від 30.12.2019 року №012020/ в сумі 255 107 443,90 грн., оскільки у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин послуги розподілу потужності на точках виходу потребують корегування і в обсягах, зазначених в актах від 31.05.2022 р., 30.06.2022 р., не надавались.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що на момент зарахування був наявний спір між сторонами стосовно вказаних у заяві грошових зобов`язань щодо змісту, розміру та умов виконання цих зобов`язань.

Оскільки відповідачем при вчиненні одностороннього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог шляхом надсилання на адресу позивача заяви №ТОВВИХ-22-7017 від 04.07.2022 не було дотримано вимог статті 601 ЦК України в частині зарахування вимоги відповідача, яка є спірною, що виключає зарахування таких вимог та є підставою для визнання такого правочину недійсним відповідно до статей 203, 215 ЦК України, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, в якому просить визнати вказаний односторонній правочин недійсним.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статтями 202, 203 ГК України визначено, що зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Отже, заява про зарахування зустрічних вимог є одностороннім правочином.

Положеннями статті 601 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Таким чином, вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 Цивільного кодексу України):

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей). При цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 у справі №914/3217/16.

Відповідно до статті 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

З огляду на положення чинного законодавства зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Інститут заліку має на меті оптимізувати діяльність двох взаємозобов`язаних, хоч і за різними підставами, осіб. Ця оптимізація полягає в усуненні зустрічного переміщення однорідних цінностей, що становлять предмети взаємних зобов`язань, зменшує ризик сторін, який виникає при здійсненні виконання, а також їх витрати, пов`язані з виконанням.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що потрібно розмежовувати зарахування та заяву про зарахування, оскільки, сама по собі наявність зустрічних однорідних вимог не призводить до їх зарахування, і, відповідно не припиняє зобов`язання, для цього (припинення зобов`язання) необхідна наявність заяви про зарахування зустрічних вимог хоча б однієї із сторін.

Заява однієї із сторін про зарахування зустрічних вимог для досягнення бажаного правового ефекту не потребує відповіді з боку адресата, а потребує лише сприйняття заяви останнім. Наслідком подання заяви про зарахування зустрічних вимог, за наявності передбачених умов для зарахування, є остаточне і безповоротне припинення відповідних зобов`язань повністю або частково.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог можливе на будь-якій стадії розвитку відносин сторін, у тому числі й на стадії виконання судового рішення.

Отже, у разі несприйняття адресатом заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, учасники правовідносин мають можливість звернутися за судовим захистом, подавши позов про визнання такого правочину недійсним або визнання зобов`язань такими, що припинилися у зв`язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.05.2023 у справі №910/9268/22.

Правові засади функціонування ринку природного газу України визначені Законом України "Про ринок природного газу".

Пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону визначено, що газотранспортна система - це технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу.

Транспортування природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу (пункт 45 частини 1 статті 1 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 32 Закону транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу.

Кодекс є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України.

Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу його дія поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.

Згідно з пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу договір транспортування - це договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).

Оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій (пункт 1 глави 3 розділу І Кодексу).

За умовами пункту 7 глави 3 розділу I Кодексу оператор газотранспортної системи здійснює надання послуг транспортування природного газу з моменту отримання природного газу в точці входу та до моменту передачі природного газу у фізичній точці виходу.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу VIII Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі, вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Згідно з пунктом 9 глави 1 розділу VIII Кодексу замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи нижче наведені послуги, що є складовими послуги транспортування: доступ до потужності в точці входу або виходу з газотранспортної системи; замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтвердженої номінації; вчинення дій з врегулювання добового небалансу.

Таким чином, послуги доступу до потужності, фізичного транспортування, врегулювання добового небалансу - це складові послуги з транспортування природного газу, які надаються виключно на підставі договору транспортування.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання умов договору № № Оператор ГТС надав НАК "Нафтогаз України" акти врегулювання щодобових небалансів за лютий - квітень 2022 року на загальну суму 21 127 278 грн. 56 коп.

Вказані обставини визнаються учасниками спору.

За положеннями частини 1 статті 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, матеріали справи не містять доказів на підтвердження оскарження позивачем вартості щодобових небалансів за лютий - квітень 2022 року на загальну суму 21 127 278 грн. 56 коп.

Претензією №23/3-266-22 від 10.06.2022 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" просило відповідача сплатити заборгованість за договором транспортування природного газу від 23.12.2019 № за лютий 2022 року - квітень 2022 року у розмірі 21 127 278 грн. 56 коп.

У відповідь на яку останній листом №ТОВВИХ-22-6809 від 28.06.2022 року повідомив Позивача про настання форс-мажорних обставин з 24.02.2022 року.

У контексті приписів ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з положеннями статті 218 ГК України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно (ч.1).

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами. (ч.2)

Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на своєму сайті в мережі Інтернет розмістила лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, що адресований «Всім кого це стосується», згідно якого на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Таких висновків дотримується Верховний Суд у постановах від 16.07.2019р. у справі №917/1053/18, від 09.11.2021р. у справі №913/20/21, від 30.05.2022р. у справі №922/2475/21, від 14.06.2022р. у справі №922/2394/21 та у постанові від 01.06.2021р. у справі №910/9258/20.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Тобто, при виникненні форс-мажорних обставин сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Колегія суддів зазначає, що листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, лише засвідчено загальновідому обставину з приводу військової агресії російської федерації проти України, що є обставиною непереборної сили.

Разом з цим, такий лист не є сертифікатом у розумінні положень Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" та не є документом, виданим за зверненням відповідача з приводу неможливості виконання зобов`язань перед позивачем за укладеним між сторонами договором.

Саме по собі посилання відповідача на наявність листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, як на наявність обставин непереборної сили без надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин щодо неможливості виконання зобов`язання перед позивачем.

Більше того, 13.05.2022 ТПП України опублікувала на своєму сайті пояснення, що у разі необхідності сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, має право звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, за кожним зобов`язанням окремо.

Таким чином, загальний лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зумовлених військовою агресією російської федерації проти України, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання (а доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим).

Суд першої інстанції вірно врахував правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду викладений у постанові від 21 вересня 2022 року у cправі №911/589/21, про те, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18, від 25.11.2021 у справі № 905/55/21).

Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу (п.5.21 постанови).

Водночас, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не надано доказів неможливості виконання ним свого зобов`язання з оплати вартості щодобових небалансів за лютий - квітень 2022 року на загальну суму 21 127 278 грн. 56 коп. за Договором транспортування природного газу від 23.12.2019 № внаслідок настання форс-мажорних обставин.

А тому, колегія суддів дійшла до висновку, що станом на момент вчинення спірного одностороннього правочину строк виконання зазначених зобов`язань настав.

Судом першої інстанції також обґрунтовано відхилено доводи позивача, що умовами вказаного договору передбачено обов`язок виконання грошового зобов`язання відповідача лише шляхом його виконання, оскільки виконання грошового зобов`язання шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог не суперечить умовам вказаного договору і допускається на підставі ст. 601 ЦК України.

Стосовно посилань позивача на різницю в сумах, зазначених у претензії Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"№23/3-266-22 від 10.06.2022 року у розмірі 21 127 278 грн. 56 коп. й у заяві відповідача №ТОВВИХ-22-7017 від 04.07.2022 року у розмірі 21 127 812 грн. 79 коп., суд першої інстанції вірно зазначив, що вказана різниця виникла внаслідок неврахування позивачем вартості щодобових позитивних небалансів за Актом від 31.05.2022 року №05-2022- за травень 2022 року у розмірі 534 грн. 17 коп.

Щодо заборгованості Оператора ГТС перед НАК "Нафтогаз України" за договором транспортування природного газу від 23.12.2019 № в сумі 42 160 206,18 грн., які є грошовими коштами, що надійшли на рахунок Оператора ГТС як попередня оплата послуг замовленої потужності (ДОБА) 10.03.2022, з урахуванням вимоги НАК "Нафтогаз України" щодо повернення коштів від 20.06.2022 №23/3-291-22, суд першої інстанції вірно врахував, що станом на момент вчинення спірного одностороннього правочину строк виконання зазначених зобов`язань також настав.

Наявність вказаної заборгованості відповідача перед позивачем визнається учасниками спору.

Надсилання позивачем на адресу відповідача претензій з вимогами про повернення грошових коштів не свідчить про спірність вказаних вимог, оскільки вказане не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, у зв`язку з чим доводи позивача в цій частині правомірно відхилені судом першої інстанції.

Крім того, заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами, проте позивачем в даному випадку не надано суду жодних доказів на підтвердження спірності вказаних вимог.

Щодо заборгованості НАК "Нафтогаз України" перед Оператором ГТС за договором транспортування природного газу від 30.12.2019 №012020/ та згідно Додатку 1 до договору і рахунку на розподіл річної потужності №Рахунок/Рік 07.2022 у розмірі 63 288 018,91 грн., колегія суддів відзначає наступне.

Пунктом 4.1 Договору №012020/ сторони погодили, що замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг.

Пунктом 5.1. договору №012020/ визначено, що порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору.

Відповідно до розділу VI Договору №012020/ Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком 1 до цієї угоди (розподіл потужності). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу. Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються Оператором на його власному веб-сайті.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8.2. договору в редакції додаткової угоди №6 від 22.11.2021, вартість договірної потужності замовника, крім замовника послуг транспортування, на якого в установленому порядку рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу, у межах виконання ним таких спеціальних обов`язків, та замовника послуг транспортування, який виконує функції постачальника «останньої надії», у рамках виконання цих функцій, на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору транспортування природного газу №012020/ від 30.12.2019 року листом №ТОВВИХ-22-6580 від 22.06.2022 року Відповідач надіслав на адресу Позивача рахунок/Рік 07.2022 з оплати вартості замовленої потужності на суму в розмірі 2 473 703 712 грн. 34 коп., що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 25.06.2022 р., накладної.

Претензією №1 за вих. №ТОВВИХ-22-7049 від 06.07.2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" вимагало у позивача перерахувати на поточний рахунок грошові кошти у розмірі 208 288 282 грн. 57 коп. за прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості замовленої потужності на липень 2022 року, а саме вартість замовленої потужності на липень 2022 року становить 2 473 703 712 грн. 34 коп.

Листом №ТОВВИХ-22-7154 від 07.07.2022 року відповідач просив позивача уточнити інформацію щодо обсягів потужності та точки входу/виходу до/з ТГС, які були сплачені згідно з платіжним дорученням № від 28.06.2022 року на суму 2 149 716 636 грн. 16 коп.

Крім того, на виконання умов Договору транспортування природного газу №012020/ від 30.12.2019 року листом №ТОВВИХ-22-8550 від 12.08.2022 року відповідач надіслав на адресу позивача акт наданих послуг за липень 2022 року №07-22/ТРАНЗИТ/РІК на суму в розмірі грн. 70 коп., що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 15.08.2022 р., накладної, фіскального чеку.

Абзацом 8 пункту 8.2 Договору сторони погодили, що замовник сплачує оператору вартість замовленої потужності, як зазначено в розділі VIII договору, незалежно від того, чи була повністю використана замовлена потужність.

29 червня 2021 року сторонами підписано та скріплено печатками Додаток № 1 до договору, яким Товариство та Компанія визначили об`єми гарантованої потужності на точках входу/виходу на добу. Зі змісту цього додатку вбачається, що потужність точки входу/виходу за період з 1 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року складає: точка входу "Суджа" - 77 200 000,00 куб.м на добу, точка входу "Сохрановка" - 32 400 000,00 куб.м на добу, точка виходу Ужгород/Великі Капушани - 69 100 000,00 куб.м на добу, точка виходу "Дроздовичі" - 10 200 000,00 куб.м на добу, точка виходу "Берегове" - 24 600 000,00 куб.м на добу, точка виходу "Гребеники" - 4 500 000,00 куб.м на добу, точка виходу "Олексіївка" - 1 200 000,00 куб.м на добу, точка входу "Каушани" та точка виходу "Орлівка/Ісакча" - 0 куб.м на добу.

Отже, підставою для оплати Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" послуги доступу до потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи на період газового місяця є наявність підписаного сторонами додатку 1 до договору, яким встановлений відповідний обсяг замовленої позивачем потужності.

Разом із цим, сторони погодили, що обов`язок з оплати вказаної послуги виникає у відповідача за п`ять робочих днів до початку газового місяця, у якому буде забезпечуватись доступ до потужностей (абзац 8 пункту 8.2 договору) і не залежить від додаткових дій відповідача, зокрема, щодо надіслання рахунків на оплату, підписання актів надання послуг.

Враховуючи порядок та строк оплати послуг за договором, визначений пунктом 8.2. договору, зокрема за липень 2022 року, колегія суддів дійшла висновку, що станом на момент вчинення спірного одностороннього правочину строк виконання зазначених зобов`язань настав.

Водночас, однією із важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема статтею 203 ГК України, статтею 601 ЦК України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №910/21652/17, від 11.09.2018 у справі №910/21648/17, від 11.10.2018 у справі №910/23246/17, від 15.08.2019 у справі №910/21683/17, від 11.09.2019 у справі №910/21566/17, від 25.09.2019 у справі №910/21645/17, від 01.10.2019 у справі №910/12968/17, від 05.11.2019 у справі №914/2326/18.

Поняття безспірності заборгованості та правила її визначення закріплені також у законодавстві про нотаріат та у законодавстві про банкрутство, але ці норми є спеціальними і за загальним правилом не підлягають застосуванню при визначенні заборгованості як безспірної при здійсненні правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

Безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним.

Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19.

Враховуючи вказану правову позицію, саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, якими він обґрунтовує підстави позову (заява сторони щодо спірності вимог має бути аргументована та підтверджена доказами).

Позивач зазначив, що у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин (а саме неможливістю подальшого транспортування газу через ГВС "Сохрановка" до точок виходу з ГТС) розмір оплати послуги розподілу потужності на точках виходу з ГТС за договором від 30.12.2019 №012020/ потребує корегування, оскільки фактично послуги транспортування газу в обсягах, зазначених Оператором ГТС в актах від 31.05.2022 №05-22/ТРАНЗИТ/РІК та №05-22/ТРАНЗИТ/МІСЯЦЬ (лист від 14.06.2022 "ТОВВИХ-22-6218) та акті від 30.06.2022 №06-22/ТРАНЗИТ/РІК (лист від 12.07.2022 №ТОВВИХ-22-7339), не надавались і не могли бути надані.

Так, оскільки позивач не був згодний із розрахованою Оператором вартістю переривання потужності у сумі 382 415 512,44 грн (лист Оператора від 15.06.2022 №ТОВВИХ-22-6280) і наполягав на іншій сумі - 812 554 891,73 грн, як переплата Оператору за ненадані у травні послуги, з яких 601 890 628,57 грн за ненадані послуги щодо річних потужностей та 210 664 263,16 грн за ненадані послуги щодо місячних потужностей), він відмовився від підписання актів наданих послуг, отриманих від Оператора ГТС за підсумками травня та направив свої варіанти актів за послуги у травні на адресу відповідача (лист від 16.06.2022 №24-1269/1.4-22).

Позивач також не погоджувався із виставленим Оператором рахунком за червень 2022 року у сумі 2 393 906 818,39 грн. Вважав, що вартість потужності відповідно до запропонованих позивачем змін до Додатку 1 має складати 2 080 370 938,23 грн, тому відмовився від підписання актів наданих послуг, отриманих від відповідача за підсумками червня та направив свої варіанти актів за послуги у червні на адресу відповідача (лист від 15.07.2022 №24-1593/1.4-22).

Також позивач не погодився і з виставленим Оператором ГТС (лист від 22.06.2022 №ТОВВИХ-22-6580) рахунком за річні потужності за липень 2022 року в сумі 2 473 703 712,34 грн і сплатив вартість потужності відповідно до запропонованих ним змін до Додатку 1 у сумі 2 149 716 636,16 грн.

З огляду на вказане позивач вважав, що ним послуги Оператора ГТС за період травень, червень та за липень (аванс) станом на 30.06.2022 сплачено повністю, а тому він не має заборгованості за відсутності факту та доказів надання спірних послуг.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією здійснити корегування заявки на розподіл потужності за договором №012020/ у точках входу та виходу на міждержавних з`єднаннях через неможливість транспортування природного газу у точці входу на міждержавному з`єднанні "Сохрановка" до закінчення дії форс-мажорних обставин (листи від 26.05.2022 №24-1067/1.4-22, від 27.05.2022 №24-1079/1.4-22, від 30.05.2022 №24-1090/40.01-22, від 25.06.2022 №24-1380/1.4-22, від 29.06.2022 №24-1411/1.4-22, від 05.07.2022 №24-1482/1.4.1-22, від 12.07.2022 №24-1556/1.4-22, від 15.07.2022 №24-1593/1.4-22).

Проте відповідач відмовляв у корегуванні заявок на розподіл потужності за вказаним договором та переукладенні додатку 1 до нього (листи від 21.06.2022 №ТОВВИХ-22-6561, від 29.06.2022 №ТОВВИХ-22-6859, від 05.07.2022 №ТОВВИХ-22-7039, від 29.06.2022 №ТОВВИХ-22-8045), а також надсилав листи та претензії (лист від 30.05.2022 №ТОВВИХ-22-5441 щодо виконання договірних зобов`язань, претензія №1 від 01.06.2022 щодо оплати замовленої потужності на червень 2022 року на суму 322 981 956,64 грн, претензія №1 щодо оплати замовленої потужності на липень 2022 року на суму 208 288 282,57 грн від 06.07.2022 №ТОВВИХ-22-7049, лист від 07.07.2022 №ТОВВИХ-22-7154 щодо сплати замовленої річної потужності за липень 2022 року у сумі 2473703 712,34 грн, лист від 12.07.2022 №ТОВВИХ-22-7339).

Разом з тим, виходячи з умов укладеного між сторонами договору, замовник послуг не звільняється від зобов`язань щодо сплати за розподілену потужність на час зупинення надання послуг, а послуги транспортування природного газу надаються на умовах 100% попередньої оплати і оплата послуг замовленої (договірної) потужності здійснюється незалежно від того, чи була повністю використана замовлена потужність. Непідписання позивачем актів наданих послуг, не є свідченням того, що послуги не надавались Оператором.

Крім того, зі змісту акту наданих послуг за липень 2022 року від 31.07.2022 №07-22/ТРАНЗИТ/РІК на суму 2 521 658 404,70 грн вбачається, що відповідач не нараховував плату за замовлену потужність по точці входу "Сохрановка".

Окрім вказаної точки входу, послуги щодо доступу до гарантованої потужності надавалися в інших точках входу та виходу. Факт надання таких послуг по інших точках входу/виходу не заперечувався представниками позивача під час розгляду даного спору.

Також колегія суддів звертає увагу, що положеннями пункту 11.3. договору передбачено, що замовник протягом 2 днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

В матеріалах даної справи відсутні докази існування на момент вчинення оспорюваного правочину спору про оскарження саме позивачем розбіжностей щодо вартості замовленої договірної потужності за липень 2022 року.

Колегією суддів також враховано, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" до Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення ,60 грн. заборгованості щодо надання послуги з транспортування природного газу (надання доступу до потужності) за договором транспортування природного № 012020/ за період з липня 2022 року по січень 2023 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.04.2023 у справі №910/12377/22, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2023 та постановою Верховного Суду від 06.09.2023, позов задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3 000 145 880,10 грн основної заборгованості, 5 317 187,86 грн пені, 100 139 113,89 грн інфляційних втрат, 34 165 499,41 грн трьох процентів річних та 938 926,18 грн судового збору.

Суди в межах справи встановили, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" надало послуги за договором № 012020/, що підтверджується актом від 31 липня 2022 року № 07-22/ТРАНЗИТ/РІК (за липень 2022 року) на суму 2 521 658 404,70 грн.

Разом із цим, до предмету розгляду вказаної справи не входило стягнення 63 288 018,91 грн, зараховані заявою № ТОВВИХ-22-7017 від 04.07.2022, а тому не є спірною у зазначеній справі.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу скаржника, що наявність на момент зарахування іншого спору (спорів) в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за зобов`язанням не спростовує висновку про безспірність заборгованості цього боржника.

Наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Аналогічна правова позиція викладена у пунктах 50, 51 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не довів спірності вимоги щодо стягнення 63 288 018,91 грн, зарахованих заявою № ТОВВИХ-22-7017 від 04.07.2022.

Колегія суддів встановила, що вимоги зі сплати щодобових небалансів, повернення попередньої оплати за договором № № та зобов`язання зі сплати заборгованості щодо розподілу річної потужності за договором №012020/ є зустрічними вимогами. Крім того, відповідні вимоги виникли на підставі вказаних вище договорів, є грошовими вимогами, а тому відповідають ознакам однорідності.

За таких підстав, є вірним висновок суду першої інстанції, що у сторін в межах виконання договірних зобов`язань утворилася взаємна заборгованість, яка не була оскаржена в судовому порядку, а тому за відсутності спору, у відповідності до умов Договору транспортування природного газу № від 23.12.2019 року та Договору транспортування природного газу №012020/ від 30.12.2019 року й в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України, відповідачем було правомірно проведено між сторонами зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі Заяви №ТОВВИХ-22-7017 від 04.07.2022 року.

Наявність у обох сторін заборгованості за договорами та її погашення відповідачем шляхом зарахування між сторонами зустрічних однорідних вимог у відповідності до ст. 601 Цивільного кодексу України та ст. 203 Господарського кодексу України, у формі заяви про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог відповідає як положенням договору, так і вимогам чинного законодавства України щодо однорідності, зустрічності, безспірності та настання строку для оплати.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що односторонній правочин з припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, вчинений Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ", шляхом надіслання Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заяви про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог №ТОВВИХ-22-7017 від 04.07.2022 року, є таким, що здійснений у повній відповідності до норм чинного законодавства України, а тому підстави для визнання його недійсним відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 року у справі № 910/293/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 у справі № 910/293/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 у справі № 910/293/23 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 03.05.2023 у справі № 910/293/23.

4. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

5. Матеріали справи № 910/293/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 19.10.2023

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко