ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 925/1070/23

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАМ Транс Логістик"

про стягнення 17685,12 грн

Представники учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ;

Відповідач: Бурлакова Н.В., за довіреністю;

Секретар судового засідання Гармаш Д.Д.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 07.08.2023 Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАМ Транс Логістик".

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення 17685,12 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні.

1.3. 07.08.2023 суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі №925/1070/23, вирішив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судовий розгляд справи призначив на 19.09.2023 на 11 год. 00 хв.

1.4. Ухвалу суду від 07.08.2023 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу - на офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, яку 07.08.2023 доставлено до його електронного кабінету (а.с. 54а), відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження відповідача, яке 12.08.2023 вручено відповідачу (а.с. 54) та електронною поштою, яку 15.09.2023 доставлено до електронної скриньки відповідача (а.с. 54).

1.5. 14.09.2023 суд з метою забезпечення прав відповідача бути проінформованою про розгляд справи №925/1070/23 повідомив відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "БАМ Транс Логістик" телефонограмою (а.с. 64) про призначення розгляду справи на 19.09.2023 на 11 год. 00 хв.

1.6. У судовому засіданні 19.09.2023 взяла участь представник позивача Субота Ольга Василівна у режимі відео конференції. В судове засідання з`явився керівник відповідача Біда Анатолій Михайлович.

1.7. 19.09.2023 суд ухвалив оголосити в судовому засіданні перерву до 05.10.2023 року до 12 год. 30 хв.

1.8. 02.10.2023 представник позивача Субота Ольга Василівна подала до суду клопотання про долучення доказів (а.с. 81-95). В клопотанні просила долучити до матеріалів справи копії документів на підтвердження повноважень самопредставництва та копії документів, витребуваних у судовому засіданні 19.09.2023.

1.9. 04.10.2023 відповідач подав до суду письмові пояснення та докази (а.с. 96-101). В обґрунтування клопотання зазначив, що у даній справі йому не було направлено копію позовної заяви, тому відповідач не міг дати своєчасну відповідь на позовну заяву. Також відповідач вказує, що на даний час не отримав жодних підтверджуючих документів порушення. 19.09.2023 ТОВ "БАМ Транс Логістик" надіслав запит на Державну службу України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, відповіді не отримали. Для урегулювання конфлікту просив суд зобов`язати позивача надати оригінали документів або завірені печаткою копії з чітким відтиском всіх граф і заповнень, а саме: - Акт про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів; - Довідку про результати здійснення габаритно-ваговоrо контролю; - Талон вимірювання навантаження на вісь з розрахунком згідно затвердженої формули.

1.10. У судовому засіданні 05.10.2023 взяла участь представник позивача Субота Ольга Василівна у режимі відео конференції. В судове засідання з`явилась представник відповідача Бурлакова Наталія Валеріївна.

1.11. Представник позивача Субота Ольга Василівна у судовому засіданні просила позов задовольнити повністю.

1.12. Представник відповідача Бурлакова Наталія Валеріївна у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити повністю.

1.13. 05.10.2023 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

1.14. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини судового рішення у справі №925/1070/23.

Вислухавши пояснення учасника справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення 17685,12 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує перевезення відповідачем вантажу автомобільними дорогами загального користування з використанням транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у справі є порушенням відповідачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення вантажу транспортними засобами, вагові параметри яких перевищують нормативні; порушення суб`єктивного права позивача, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 13.07.2021 Відповідач здійснював перевезення вантажу автомобільним транспортом насипом масою брутто 38220 тонн з пункту навантаження Хроли, Харківського району до пункту розвантаження м. Одеса на підставі товарно-транспортної накладної №132 (а.с. 28, 87).

3.1.2. Відповідач є власником транспортного засобу «SCANIA», Модель: R-4706; Реєстраційний номер: НОМЕР_1 (а.с. 29, 87 на звороті).

3.1.3. 13.07.2021 позивачем проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу відповідача, результати якого відображено у талоні зважування: авто НОМЕР_2 , Вісь 1-6760 кг; Вісь 2-12290 кг; Вісь 3-6230 кг; Вісь 4-6530 кг; Вісь 5-6410 кг. (а.с. 27, 86а)

3.1.4. 13.07.2021 позивачем складено довідку №039471 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, зі змісту якої суд встановив: 1) Водій транспортного засобу: ОСОБА_2 ; 2) Автомобіль: «SCANIA», Модель: R-4706; Реєстраційний номер: НОМЕР_1 ; 3) Результати вагового контролю: Навантаження на осі, тонн: 1) 6720, 2) 12290, 3) 6230, 4) 8530, 5) 6410; Повна маса транспортного засобу 38220 тонн. (а.с. 25)

3.1.5. 13.07.2021 Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено акт №039825 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (а.с. 24, 86). Акт підписаного уповноваженою особою позивача та водієм ОСОБА_2 . Відповідно до акту осьові навантаження транспортного засобу становлять (т): 1) 6760, 2) 12290, 3) 6530, 4) 6410; повна маса транспортного засобу 38220 т.

3.1.6. 13.07.2021 Придніпровським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено акт №294434 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом водій, відповідно до змісту якого водій ОСОБА_2 на транспортному засобі марки «SCANIA», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив вантаж з перевищенням габаритно-вагових норм без відповідного дозволу. (а.с. 20, 85).

3.1.7. 13.07.2021 Старший державний інспектор Укртрансбезпеки Федечко Б.Я. склав розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 13.07.2021 №039825. Відповідно до розрахунку перевищення параметрів навантаження від нормативу склало 11,7%. Всього до сплати 546,75 євро. (а.с. 26).

3.1.8. 07.09.2021 Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки винесло постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №303149, якою за перевезення вантажу понад нормативи без спеціального дозволу наклало на відповідача адміністративно-господарський штраф у розмрі 17000. (а.с. 27, 28).

3.1.9. 02.12.2021 відповідач сплатив адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000, що підтверджується платіжним дорученням №2245 (а.с. 19).

3.1.10. 20.03.2023 Державна служба України з безпеки на транспорті на адресу відповідача направила лист-нагадування про наявну заборгованість (а.с. 21-22). В листі зазначали, про зобов`язання протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її (сплатити) та повідомити про це відділ державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, шляхом направлення належним чином завірених копій платіжних документів на адресу: вул..Воскресенська,24 м.Дніпро, 49000.

3.2. Відповідач ТОВ "БАМ Транс Логістик" на спростування доводів позивача подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.2.1. 19.09.2023 №19/09-1, відповідач звернувся до Відділу Державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті, з проханням надіслати копію позовної заяви та копії всіх підтверджуючих документів по справ №925/1070/23 (а.с. 97-98);

3.2.2. 07.09.2021 за порушення законодавства про автомобільний транспорт до відповідача застосовано адміністративно-господарський штраф №303149 (а.с. 99), який 12.12.2021 сплачено відповідачем на підставі платіжного доручення №2245 (а.с. 100).

3.3. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.5. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

3.6. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.7. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову сторони подали письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

3.8. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.9. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

3.10. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.11. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.12. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.5. Враховуючи, обставини, що не підлягають доказуванню, належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1 13.07.2021 відповідач здійснював перевезення вантажу автомобільним транспортом «SCANIA», Модель: R-4706, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , насипом масою 38220 тонн брутто з пункту навантаження Хроли, Харківського району до пункту розвантаження м. Одеса;

4.5.2 В результаті габаритно-вагового контролю транспортного засобу відповідача, позивачем встановлено порушенням відповідачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення вантажу транспортними засобами, вагові параметри яких перевищують нормативні, зокрема перевищення маси на другій осі транспортного засобу на 11,7% від нормативу. Навантаження на вісь становило 12290 кг.

4.5.3 Розмір плати, нарахованої відповідачу за проїзд вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, становить 546,75 євро, що по курсу НБУ за 1 євро станом на 13.07.2021 становить 17685,12 грн з розрахунку 0,27 євро за 1 км та з урахуванням пройденої відстані 675 км.

4.5.4 Відповідач обов`язку зі плати за проїзд вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм без відповідного дозволу протягом 30 календарних днів не виконав.

4.5.5 розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача зі сплати плати за проїзд вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, становить 17685,12 грн.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (надалі - Закон № 2344-III).

5.2. Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

5.3. Згідно частини 1 та 4 статті 48 Закону України від 05 квітня 2001 року №2344-III «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

5.4. Згідно із статтею 33 Закону України від 08 вересня 2005 року №2862-IV «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

5.5. Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

5.6. За приписами пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

5.7. Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

5.8. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

5.9. За змістом пункту 3 Правил №30 транспортний засіб вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, у тому числі навантаження на одиночну вісь.

5.10. Згідно з пунктом 4 Правил №30, рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

5.11. За приписами абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

5.12. Отже, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

5.13. За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли, зокрема, навантаження на здвоєну вісь перевищує 16 т. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

5.14. При цьому, обов`язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а також внести плату за проїзд такого великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування покладається на перевізника.

5.15. За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

5.16. Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 (далі - Порядок №879) вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

5.17. Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

5.18. Згідно з пунктом 3 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

5.19. За визначеннями, наведеними у статі 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

5.20. Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

5.21. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (надалі - Порядок №1567).

5.22. Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік питань, що з`ясовується під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено: перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

5.23. Згідно з пунктом 16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

5.24. Відповідно до пункту 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

5.25. Згідно з пунктами 21, 22 Порядку №1567, у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3 (акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом).

5.26. Відповідно до пункту 6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422, у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 (акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів) і 3 (акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів) до цього Порядку та повідомляють відповідний підрозділ МВС про такі порушення.

5.27. Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

5.28. Відповідно до статті 33 Закону № 2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

5.29. Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

5.30. Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

5.31. Відповідно до пункту 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

5.32. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

5.33. Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

5.34. За підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - це процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

5.35. Згідно з пунктами 16-18 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

5.36. Відповідно до пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

5.37. Правилами вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі Правила № 363), затвердженими наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568, визначено, що саме на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу.

5.38. Пунктами 8.14-8.15 Правил № 363 визначено, що завантажені предмети слід розміщувати і завантажувати так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню нити супровідних осіб, чи створенні перешкод для руху.

5.39. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення

5.40. Відповідно до п. 12.5 Правил №363, для транспортування вантаж треба розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен змішуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою спору є перевезення відповідачем вантажу автомобільним транспортом автомобільними дорогами загального користування.

6.2. Причиною спору є встановлення в результаті габаритно-вагового контролю транспортного засобу відповідача порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення вантажу транспортними засобами, вагові параметри яких перевищують нормативні.

6.3. Звертаючись з позовом позивач прагне захистити своє майнове право та отримати плату за перевезення вантажу транспортними засобами, вагові параметри яких перевищують нормативні.

6.4. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

6.5. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів.

6.6. Обов`язок отримати дозвіл на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а також внести плату за проїзд такого великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування покладається на перевізника.

6.7. Відповідач здійснював перевезення вантажу автомобільним транспортом автомобільними дорогами загального користування та допустив перевищення маси на другій осі транспортного засобу на 11,7% від нормативу. Навантаження на вісь становило 12290 кг при нормі 11000 кг.

6.8. Відповідач не довів суду, що вантаж перевозився в контейнерах, для того, щоб застосувати вагові параметри встановлені Правилами дорожнього руху для контейнерів. При цьому, талон зважування свідчить, що відповідачем порушені нормативно допустимі параметри ваги на другій вісі транспортного засобу.

6.9. Результат зважування транспортного засобу засвідчив нерівномірність розподілу завантаження вантажу, що унеможливлюється при виконанні перевезень в контейнерах.

6.10. Відповідно до наданої водієм товарно-транспортної накладної перевезенню підлягав сипучий вантаж, який вантажовідправником наданий автоперевізнику для перевезення у спосіб - насипом, без тари, не в контейнері.

6.11. Отже, відповідачем перевозився подільний (сипучий) вантаж.

6.12. Чинним законодавством забороняється перевезення подільних вантажів з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами (пункт 22.5 Правил дорожнього руху), тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, а може лише бути застосована відповідальність у вигляді плати за проїзд, якщо при зважуванні вантажу встановлено порушення вагових параметрів.

6.13. Правовий висновок щодо застосування вищевказаної норми права викладено у пункті 63 постанови Верховного Суду вії 29.01.2020 у справі №814/1460/16.

6.14. З урахуванням вимог пункту 22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

6.15. Крім того, законодавець врегулював питання можливого переміщення вантажу під час руху (також і в разі гальмування) шляхом похибки у 2 %, оскільки пунктом 4 Правил № 30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

6.16. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду №803/1540/16 від 24.07.2019 року.

6.17. Відповідно до висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 у справі № 747/45/20, визначену суму плати за проїзд автомобільними дорогами транспортного засобу має сплачувати саме власник великогабаритного транспортного засобу, вагові параметри якого перевищують нормативні, оскільки саме його транспортний засіб завдає шкоди автомобільним дорогам внаслідок такого перевищення.

6.18. За проїзд вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм без відповідного дозволу відповідачу нараховано плату у розмірі 546,75 євро, що по курсу НБУ за 1 євро станом на 13.07.2021 становить 17685,12 грн з розрахунку 0,27 євро за 1 км та з урахуванням пройденої відстані 675 км.

6.19. Відповідач обов`язку зі плати за проїзд вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм без відповідного дозволу протягом 30 календарних днів не виконав

6.20. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача зі сплати плати за проїзд вантажу з перевищенням габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, становить 17685,12 грн.

6.21. На підставі встановлених у справі обставин суд дійшов переконання про порушення відповідачем вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення вантажу транспортними засобами, вагові параметри яких перевищують нормативні.

6.22. Вимогу позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 17685,12 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні, суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. За подання позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн на підставі платіжної інструкції від 27.07.2023 №2414 (а.с. 16).

7.3. У позові позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 2684,00 грн зі сплати судового збору.

7.4. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.5. Оскільки, позовні вимоги позивача задоволенні повністю до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "БАМ Транс Логістик" (ідентифікаційний код: 39692440, адреса місцезнаходження: 18035, м. Черкаси, вул. Сержанта Волкова, 66) на користь Державної служби України з безпеки на транспорті(ідентифікаційний код: 39816845, адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51) 17685,12 грн (сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень 12 копійок) плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують нормативні; 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 16.10.2023.

Суддя А.І. Гладун