ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" жовтня 2023 р. м ХарківСправа № 5023/5722/11 (922/4338/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

розглянувши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1
до Фізичної особи-підприємця Співака Владислава В`ячеславовича
про визнання права іпотекодержателя

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Співака Владислава В`ячеславовича в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) право іпотекодержателя на нежитлові приміщення 1 поверху №8-13,15,16 в літ. "А-3", загальною площею 100, 2 кв.м, за адресою : АДРЕСА_2 та нежитлові приміщення 1 поверху ІІ,ІІІ, №1-7, №17-19 в літ. "А-3", загальною площею 124,5 кв.м, за адресою : АДРЕСА_2

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду справу № 5023/5722/11 (922/4338/23) передано на розгляд судді Яризька В.О.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Суд зазначає, що в провадженні господарського суду Харківської області перебуває справа №5023/5722/11 про визнання фізичної особи-підприємця Співака Владислава В`ячеславовича банкрутом.

Постановою господарського суду Харківської області від 22.11.2011 фізичну особу-підприємця Співака Владислава В`ячеславовича визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора.

Ухвалою суду від 16.04.2019 заяву ОСОБА_1 про заміну сторони правонаступником (вх. № 26625 від 17.08.2017р.) задоволено; здійснено заміну кредитора фізичної особи-підприємця Співак Владислава В`ячеславовича - ТОВ "Фінансова компанія "Форінт" (код 40658146) на його правонаступника - фізичну особу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на загальну суму 6034740,05 грн., з яких основний борг 5790292,51 грн. та неустойка у розмірі 244447,53 грн. та які забезпечені іпотекою нерухомого майна, а саме нежитловими приміщеннями 1-го поверху № II, ІІІ, 1-13, 15-19 у літ."А-3", загальною площею 224,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за іпотечним договором №07-01-56/1-08 від 13.03.2008р., укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до ФОП Співака В.В. про визнання за Астафуровою Л.В. право іпотекодержателя розглядається в межах справи № 5023/5722/11 за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, у порушення вказаних вище процесуальних вимог, позивачем не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ поняття «майно» у частині першій статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права й інтереси, що становлять активи, теж можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (рішення ЄСПЛ від 05 січня 2000 року у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202, § 100).

За певних обставин захистом статті 1 Першого протоколу до Конвенції може користуватися легітимне очікування (legitimate expectation) успішної реалізації майнових прав (право вимоги). Для того, щоб «очікування» було «легітимним», воно має бути заснованим на нормі закону або іншому правовому акті, такому як судове рішення, пов`язаному із майновим інтересом (рішення ЄСПЛ від 28 вересня 2004 року у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia), заява № 44912/98, § 49-50).

Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.08.2019 у справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Вимога позивача про визнання за ОСОБА_1 право іпотекодержателя ґрунтується на наявності майнового інтересу, що виник на підставі договору іпотеки, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання ОСОБА_2 забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, який має вартісну оцінку, тому має майновий характер.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17).

Враховуючи майновий характер позовної вимоги про визнання права іпотеки, для встановлення розміру судового збору, який необхідно сплатити за звернення із цим позовом до суду ОСОБА_1 необхідно було вказати ціну позову, виходячи з вартості предмета іпотеки, визначеної у договорі іпотеки ( відповідну процесуальну позицію викладено в ухвалах Верховного Суду від 18.05.2022 та від 10.01.2023 у справі № 918/459/21; в ухвалі від 19.12. 2022 у cправі № 922/3620/21).

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідну заяву або скаргу було подано до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлюється у розмірі 2684,00 грн.

Отже, за подання позову майнового характеру необхідно було сплатити судовий збір у розмірі, розрахованому наступним чином: 3594820,00грн (вартість предмета іпотеки, згідно додатковому договору №1 до договору іпотеки № 07-01-56/1-08 від 13.03.2008 х 1,5% = 53922,30 грн.

Оскільки при зверненні з позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. (як за немайнову вимогу), доплаті підлягає судовий збір у розмірі 51238,30 грн.

Відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця Співака Владислава В`ячеславовича про визнання за ОСОБА_1 право іпотекодержателя - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів доплати судового збору у розмірі 51238,30 грн.

4. Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

5. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Ухвалу підписано 16.10.2023.

Суддя В.О. Яризько