ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 Справа № 917/1460/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Михатило А. В., розглянувши справу № 917/1460/23

за позовною заявою Акціонерного товариства "АКЦЕНТ БАНК", вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074,

до відповідача Приватного виробничо - торгівельного підприємства "Алькор", вул. 23-го Вересня, 21, м. Полтава, 36023

про стягнення 240 439,20 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області 14.08.2023 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства "АКЦЕНТ БАНК" до відповідача Приватного виробничо - торгівельного підприємства "Алькор" про стягнення 240 439,20 грн заборгованості за кредитним договором №20.57. від 12.02.2021 року, з яких: 178 936,83 грн - заборгованість по тілу кредиту, 47 802,37 грн - заборгованість по процентам, 13 700,00 грн - заборгованість за винагородою (комісія) (вх. № 1561/23).

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами кредитного договору №20.57. від 12.02.2021 року в частині своєчасного та повного повернення кредитних коштів.

Ухвалою від 15.08.2023 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі № 917/1460/23 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Копія ухвали від 15.08.2023 року, яка направлялася на адресу місцезнаходження відповідача, що вказана у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. 23-го Вересня, 21, м. Полтава, 36023) повернулася до суду без вручення з відміткою поштового відділення адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу копій ухвали суду від 15.08.2023 року є 23.08.2023 року.

Таким чином, суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

12.02.2021 р. між Акціонерним товариством "АКЦЕНТ БАНК" (далі позивач, банк) та Приватного виробничо - торгівельного підприємства "Алькор" (далі відповідач, позичальник) було укладено кредитний договір №20.57. (далі кредитний договір) (а. с. 5 - 12) істотними умовами кредитування згідно якого є наступні:

- вид кредиту - строковий кредит (п. А1. кредитного договору);

- ліміт договору складає 200 000,00 грн. (п. А2. кредитного договору) на фінансування поточної діяльності;

- термін повернення кредиту - 09 лютого 2024 р. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (додаток №1 цього договору). Згідно зі ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення, будь-якого із зобов`язань, має право змінити умаж цього договору, встановивши інший термін поверненню кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 09 лютого 2024 p. (п. А3 кредитного договору);

- за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20,90% (п. А.6. кредитного договору);

- нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів факт/360). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з Графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день (п. А.8. кредитного договору);

- позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79% від суми зазначеного у п. А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів; сплата винагороди здійснюється у гривні, розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати (п. А.10. кредитного договору);

- позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 0,00% процентів від суми встановленого у п. А2. цього Договору ліміту. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати. Датою сплати є дата встановлення, а також дата збільшення ліміту по цьому Договору. Рахунок для сплати винагороди UA2070369 (п. А.11. кредитного договору).

Відповідно до пунктів 2.1.1. та 2.1.2. кредитного договору банк зобов`язується відкрити для обслуговування кредиту рахунки, зазначені у п. А.4 цього договору: надати кредит шляхом перерахування кредитних коштів позичальнику на цілі, відмінні від платежів на сплату судових витрат, у межах суми, обумовленої п. 1.1 цього договору, а також за умови виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.12 цього договору. Зобов`язання з видачі кредиту на сплату судових витрат та/або інших платежів виникають у банку у випадку непред`явлення позичальником документів, підтверджуючих сплату судових витрат, та/або інших платежів за рахунок інших джерел.

Умовами п. п. 2.2.2, 2.2.3, 2.2.5 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. п. 4.1, 4.2, 4.3 цього договору; повернути кредит у терміни, встановлені п. п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору; сплатити банку винагороду відповідно до п. п. 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього договору.

Відповідно до п. 2.3.2 кредитного договору, при настанні будь-якої з наступних подій: порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, банк, на свій розсуд, має право змінити умови цього договору зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену в повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суду кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим кредитом.

Відповідно до розділу 4 кредитного договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п. п. 1,2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4,1 цього договору позичальник спланує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.6 цього договору. Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 4.1, 4.2 цього договору, здійснюється згідно до п. А.8 цього договору. Позичальник сплачує банку винагороду за відкриття позичкового рахунку згідно з п. А.9 цього договору. Позичальник сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п. А. 10 цього договору. Позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом згідно з п. А.11 цього договору. Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту. Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується.

Згідно з розділом 6 кредитного договору цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами. Цей договір у частині п. 4.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих шалів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

Графік погашення кредиту викладений у додатку №1 до кредитного договору (а. с. 10) та містить відомості про терміни повернення частини кредиту та сплати процентів за відповідний розрахунковий період; розмір частини кредиту та суми процентів, що підлягають сплаті у відповідну дату; суму комісійних винагород; кредит та проценти та комісія разом. Так, згідно вказаного графіку Приватне виробничо - торгівельне підприємство "Алькор" мала 35 разів сплачувати по 9 128,20 грн, останній платіж у розмірі 9 128,17 грн мав бути сплачений на рахунок банку 09.02.2024 року.

На підтвердження факту видачі кредитних коштів відповідачу банком було надано суду меморіальний ордер № TR.16781983.28479.64999 від 12.02.2021 року на суму 200 000,00 грн (а. с. 13). При цьому, на підтвердження факту часткового виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором АТ "АКЦЕНТ БАНК" було надано суду виписку по особовому рахунку за період з 12.02.2021 р. по 12.04.2023 р. (а. с. 21, 22), з якої вбачається, що загальна сума внесених відповідачем грошових коштів на виконання зобов`язань за кредитним договором складає 63 961,92 грн.

Як зазначає позивач, ним було направлено на адресу відповідача вимогу від 07.03.2023 року (а. с. 14) про погашення банку всієї поточної заборгованості за наявним кредитом у розмірі 239 469,06 грн до 14.03.2023 року. Направлення відповідачу даної вимоги підтверджується списком згрупованих відправлень АТ «Укрпошта» від 10.03.2023 року та описом вкладення у цінний лист (а. с. 17, 18).

У поданій до суду позовній заяві, банком було зазначено, що неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №20.57. від 12.02.2021 р. в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів та винагороди, стало підставою для звернення позивача до суду.

Як зазначає позивач, заборгованість відповідача становить 240439,20 грн, з яких:

178 936,83 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту,

47 802,37 грн - загальний залишок заборгованості за процентами,

13 700,00 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою (комісія).

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази (копії): кредитний договір №20.57. від 12.02.2021 р. з додатком №1; вимогу від 07.03.2023 року з додатками; список згрупованих поштових відправлень та опис вкладення в цінний лист від 10.03.2023 року; виписку/особовий рахунок з 12.02.2021 року по 12.04.2023 року; Меморіальний ордер № TR.16781983.28479.64999 від 12.02.2021 року на суму 200 000,00 грн; виписку з ЄДРЮОФОПГФ відносно відповідача; виписку з ЄДРЮОФОПГФ відносно позивача; банківську ліцензію №16 на право здійснювати банківські операції; статут АТ "АКЦЕНТ БАНК"; довіреність №22939404-К-Н-О від17.03.2021 року.

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Водночас вимогами ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом під час вирішення даного спору встановлено, що 12.02.2021р. АТ "АКЦЕНТ БАНК" на виконання зобов`язань за кредитним договором № 20.57. від 12.02.2021 р. було видано Приватному виробничо - торгівельному підприємству "Алькор" кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн.

Проте, Приватному виробничо - торгівельному підприємству "Алькор" не було у строк до 14.03.2023 р. повернуто у повному обсязі кредитні кошти, отримані від АТ "АКЦЕНТ БАНК", в результаті чого, станом на момент вирішення даного спору за відповідачем рахується прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 178 936,83 грн, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Суд зазначає, що згідно наданої позивачем виписки по особовому рахунку за період з 12.02.2021 р. по 12.04.2023 р., відповідач вносив грошові кошти для погашення кредиту, частина з яких у розмірі 63 961,92 грн була зарахована банком в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту.

Господарським судом під час вирішення даного спору встановлено, що Приватним виробничо - торгівельним підприємством "Алькор" не було у строк до 14.03.2023 повернуто у повному обсязі кредитні кошти, отримані від Акціонерного товариства "АКЦЕНТ БАНК", в результаті чого, станом на момент вирішення даного спору за відповідачем рахується прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 178 936,83 грн.

З викладених обставин позовні вимоги АТ "АКЦЕНТ БАНК" до Приватного виробничо - торгівельного підприємства "Алькор" про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі Приватним виробничо - торгівельним підприємством "Алькор" 178 936,83 грн підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1056 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

З посиланням на умови кредитного договору №20.57. від 12.02.2021 р. АТ "АКЦЕНТ БАНК" було заявлено до стягнення загальний залишок заборгованості за процентами у розмірі 47 802,37 грн та загальний залишок заборгованості за винагородою (комісія) у розмірі 13 700,00 грн. Перевіривши заявлені до стягнення проценти та винагороду суд дійшов висновку про їх правильність та обґрунтованість, що має наслідком задоволення заявлених АТ "АКЦЕНТ БАНК" позовних вимог до Приватного виробничо - торгівельного підприємства "Алькор" у вказаній частині.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України). За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення заявлених Акціонерним товариством "АКЦЕНТ БАНК" до Приватного виробничо - торгівельного підприємства "Алькор" позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 178 936,83 грн, заборгованості за процентами у розмірі 47 802,37 грн, заборгованості за винагородою у розмірі 13 700,00 грн.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - покладаються відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного виробничо - торгівельного підприємства "Алькор" (вул. 23-го Вересня, 21, м. Полтава, 36023, РНОКПП: 21043077) на користь Акціонерного товариства "АКЦЕНТ БАНК" (вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074, ідентифікаційний , рах. № НОМЕР_1 , МФО № 307770) заборгованість за тілом кредиту у розмірі 178 936,83 грн, заборгованість за процентами у розмірі 47 802,37 грн, заборгованість за винагородою у розмірі 13 700,00 грн, 3606,59 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 12.10.2023 р.

Суддя О. М. Тимощенко

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.257 ГПК України).