номер провадження справи 9/89/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 Справа № 908/816/23

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Концерну «Міські теплові мережі», (69091, місто Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ТРАНС 2016», (69123, м. Запоріжжя, вул. Будівельників, буд. 7-А)

про стягнення суми 579 309,15 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників:

від позивача: Шикун В.О.;

від відповідача: Мормуль П.В.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016 основного боргу за відпущену теплову енергію в розмірі 579 309,15 грн.

Ухвалою суду від 10.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/816/23 (номер провадження 9/89/23). Справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 18.05.2023 постановлено про розгляд справи № 908/816/23 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14.06.2023 продовжено строк підготовчого провадження на десять днів, підготовче засідання відкладено. Ухвалою суду від 18.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження на двадцять днів, підготовче засідання відкладено. Ухвалою суду від 16.08.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 12.09.2023.

25.08.2023 на адресу суду від позивача надійшов супровідний лист б/н від 21.08.2023 з додатками і, як зазначено в цьому супровідному листі, позивач на виконання ухвали суду від 18.07.2023 надає суду відповідні документи (в копіях).

Відповідно до ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

У судовому засіданні 12.09.2023 представник позивача в усній формі просив прийняти докази, подані з вказаним супровідним листом, представник відповідача заперечив проти долучення доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 18.07.2023, зважаючи на усні пояснення сторін, надані в підготовчому засіданні, було витребувано у позивача в порядку ч. 4 ст. 74 ГПК України копію договору № 72100311 про надання послуги з постачання теплової енергії та копію акту про введення в експлуатацію приладів обліку.

До супровідного листа, що надійшов до суду 25.08.2023 позивачем були додані в копіях: додаткова угода № 1 від 01.09.2022 до Індивідуального договору № 72100311 від 01.11.2021, інформаційна довідка по будівлі № 35 по вул. Козача, акт періодичної (контрольної) перевірки приладів обліку теплової енергії та ГВП від 02.03.2021, тобто зовсім інші документи, ніж витребовувались судом.

З огляду на викладене, судом не приймаються надані позивачем разом із супровідним листом документи та правова оцінка зазначеним доказам не надається.

При цьому, суд зазначає, що згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У судовому засіданні 12.09.2023 оголошувалась перерва до 03.10.2023.

03.10.2023 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Зазначив, що відповідно до приписів ч. 5 ст. 13, ч. 7 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між позивачем та відповідачем з 01.11.2021 укладений індивідуальний договір № 72226921 про надання послуги з постачання теплової енергії до орендованого відповідачем нежилого приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 35, опалювальна площа (об`єм) приміщення споживача 2085,40 кв.м. На виконання умов зазначеного договору позивач надав відповідачу послугу з постачання теплової енергії (з урахуванням абонентського обслуговування послуги постачання теплової енергії та умовно-постійної частини тарифу згідно Методики № 315) у вказане нежитлове приміщення за період з листопада 2021 по серпень 2022 на загальну суму 579 309,15 грн. Відповідачем за вказаний період не було сплачено жодних коштів. Таким чином заборгованість відповідача за отриману послугу постачання теплової енергії та умовно-постійної частини тарифу згідно Методики № 315 складає 579 309,15 грн. Позов обґрунтовано ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 628, 629, 655, 692 ЦК України, ст.ст. 2, 3 193, 232, 275-277 ГК України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою КМУ від 21.08.2019 р. № 830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315 «Про затвердження Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг».

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, який надійшов до суду 08.05.2023 та прийнятий судом до розгляду (ухвала від 18.05.2023), зазначивши, що позовні вимоги визнає частково, а саме - в розмірі 272536,95 грн. В обґрунтування своєї правової позиції, зокрема, зазначив, що позивачем у позові не вказано, що між сторонами укладено також Індивідуальний договір №72100311 про надання послуг з постачання теплової енергії від 01.11.2021 року. За Договором №72100311 позивач надає послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення за тією ж адресою: м.Запоріжжя, вул. Козача, буд. 35, проте опалювальна площа приміщення споживача - 2138 кв.м. Відповідач, відповідно до укладеного договору оренди нерухомого майна №23Е000-43О/21 від 01.09.2021 року, орендує за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 35, частину дев`ятиповерхового будівлі літери А-9, а саме будівлі під БПРК, навчально-житлові приміщення навчального центру та гуртожиток загальною площею 4223,40 кв.м. Орендована відповідачем будівля складається з житлової та нежитлової площі, в зв`язку з чим й було укладено два договори про надання послуг з постачання теплової енергії: №72226921 та №72100311. Теплова енергія за двома договорами №72226921 та №72100311 обліковується за одним вузлом комерційного обліку теплової енергії Supercal 531, проте тарифікується по різному відповідно до умов договорів. Зазначене свідчить, що у виставлених рахунках за договорами №72226921 та №72100311 має бути зазначена кількість спожитої енергії (кількість Гкал) пропорційно опалювальної площі, яка має співвідноситися 49,05% за Договором №72226921 та 50,95% за Договором №72100311. Проте загальна кількість гігакалорій згідно виставлених рахунків позивача, які спожив відповідач за Договором №72226921 та Договором №72100311 за період з листопада 2021 року по серпень 2022 року, має інше співвідношення та відповідно становить: 189,373893 Гкал за Договором №72226921 та 96,0635408 Гкал за Договором №72100311, тобто 33,65% за Договором №72226921 та 66,35% за Договором №72100311. На думку відповідача розрахунки позивача не відповідають матеріалам справи. Зауважив, що позивач безпідставно сумарно за двома договорами №72226921 та №72100311 зазначив в Актах від 30.11.2021 та від 31.03.2022 кількість спожитої теплової енергії в кількості 285,4374338 Гкал. З урахуванням викладеного відповідач вважає, що заборгованість за надані позивачем послуги складає 272 536,95 грн, а не як безпідставно нараховано позивачем 579 521,89 грн. Крім того, відповідач зазначив, що жодного акту наданих послуг між сторонами не підписано, що в свою чергу також спростовує твердження про визнання споживачем заборгованості у зазначеному в позові розмірі. У відзиві відповідач навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи та, які становить 10000,00 грн. Щодо строку подання відзиву зауважив, що ухвалу про відкриття провадження у справі не отримував (так само, як і позовну заяву), лише 19.04.2023 ознайомився з матеріалами справи, таким чином на його думку строк для подання відзиву спливає 04.05.2023. В обґрунтування доводів про необхідність розглядати справу з викликом сторін зазначив, що відповідачем надано свій розрахунок заборгованості, який потрібно дослідити в судовому засіданні та у відповідача є бажання надати свої пояснення відповідно його складання.

25.05.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка прийнята судом до розгляду (ухвала від 18.07.2023) та в якій позивачем зазначено, зокрема, про наступне. Орендована частина будівлі складається з житлової та нежитлової площі, у зв`язку з чим було укладено два договори про надання послуг з постачання теплової енергії. Нарахування на об`єкти в опалювальний період 2021-2022 роки здійснювалось за різними комерційними приладами обліку. У вересні 2022 року, на підставі звернення споживача щодо заселення внутрішньо переміщених осіб до нежитлових приміщень, договір №72226921 було розірвано, площі приміщень (2085,4 + 2138,0 = 4223,4) за двома договорами об`єднано і відповідно з вересня 2022 року діє тільки договір №72100311 на загальну площу приміщень 4223,40 кв.м. Тому нарахування за договором №72100311 в опалювальному періоді 2022/2023 здійснювалось згідно показів приладу обліку «Supercal 531» зав. №7411515, що підтверджено відповідачем у відзиві на позов. Зазначив, що предметом спору є заборгованість за договором №72226921 за період з листопада 2021 по серпень 2022 року, коли нарахування здійснювались згідно показів приладу обліку «Supercal 531» зав. №7411515 на площу 2085,40 кв.м. До відповіді на відзив надано розгорнутий, детальний розрахунок заявленої до стягнення суми боргу (інформація щодо нарахувань за послугу з постачання теплової енергії за договором № 72226921 споживачу - ТОВ «Альфа Транс 2016» за адресою: вул. Козача, 35).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ТРАНС 2016» (відповідач у справі) на підставі договору оренди нерухомого майна №23Е000-430/21 від 01.09.2021 орендує частину дев`ятиповерхової будівлі літери «А-9», а саме - будівлі під БПРК, навчально-житлові приміщення навчального центру та гуртожиток загальною площею 4223,40 кв.м., за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 35.

01.11.2021 між Концерном Міські теплові мережі (Виконавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФА ТРАНС 2016» (Споживач, відповідач у справі) був укладений індивідуальний договір № 72226921 про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Договір), за умовами якого Виконавець зобов`язався надати Споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п. 5 Договору).

Згідно з Розділом «Предмет договору» Договору: « 4. Інформація про споживача: 1) адреса: номер будинку 35, вулиця Козача, населений пункт місто Запоріжжя, район Вознесенівський, область Запорізька, індекс 69095; 2) опалювальна площа (об`єм) приміщення Споживача 2085,40 кв.м; інформація про опалювальну площу (об`єм) будівлі, максимальне теплове навантаження будівлі, навантаження на втрати теплової енергії від мережі розподілу теплової енергії до місця встановлення приладу обліку та про вузол комерційного обліку теплової енергії розміщено на сайті Концерну «Міські теплові мережі» http:/teploseti.zp.ua.

В п. 11 Договору, зокрема, зазначено, що обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315….. Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку. За рішенням співвласників багатоквартирного будинку розподіл обсягу спожитої теплової енергії здійснюється для кожної окремої частини будинку, обладнаної вузлом комерційного обліку послуги. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Пунктом 32 Договору встановлено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Виконавець формує та надає рахунок та акт наданих послуг на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок та акт наданих послуг надається в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів або на вимогу споживача може надаватися на паперовому носії (п. 33 Договору).

Відповідно до п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісячно не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, будинок, в якому відповідач орендує приміщення, оснащено двома комерційними приладами обліку теплової енергії, а саме «Supercal 531» зав. №7411515 (використовувався при розрахунках по договору №72226921) та «Sharky VTM» № 029024 (використовувався при розрахунках по договору №72100311).

І, відповідно, нарахування за договором № 72226921 вартості наданих послуг з теплопостачання здійснювалось згідно показів комерційного приладу обліку «Supercal 531» зав. №7411515.

Як зазначив позивач, на виконання умов вказаного вище договору позивач відпустив відповідачу теплову енергію (послуги з опалення) в період з листопада 2021 по серпень 2022 року на загальну суму 579 309,15 грн, на підтвердження чого надано копії рахунків на оплату. Зазначені рахунки були сформовані позивачем в електронній формі, як то передбачено п. 33 Договору.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку основного боргу за договором №72226921 від 01.11.2021, відповідач не здійснив оплату, в тому числі часткову, за теплову енергію спожиту за вищевказаний період, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 579 309,15 грн., яка заявлена позивачем до стягнення.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З положень ст.ст. 13, 14, 526 ЦК України слідує, що цивільні права і обов`язки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.275, ч.6 ст.276 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

За змістом ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частинами 2, 3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період.

Згідно з п. 2, п. 8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 опалювальний період - період, протягом якого теплопостачальні організації постачають теплову енергію для потреб опалення. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.10.2021 № 382 «Про початок опалювального періоду 2021-2022 років у м. Запоріжжя» встановлено, що забезпечення Концерном «Міські теплові мережі» початку опалювального періоду для житлових будинків незалежно від форм власності та відомчої належності та нежитлових будівель підприємств, установ і організацій здійснюється з 01 листопада 2021 року.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 29.03.2022 № 126 встановлено закінчення опалювального сезону у м. Запоріжжя з 31 березня 2022 року з проведенням Концерном «МТМ» відключення споживачів теплової енергії.

Таким чином факт отримання послуги з постачання теплової енергії до будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 35, в якому знаходиться в т.ч. нежитлові приміщення відповідача (орендовані на підставі договору № 23Е000-430/21 від 01.09.2021), підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону 2021-2022 років та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За змістом статті 24 вказаного Закону основними обов`язками споживача теплової енергії є: додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів.

У пункті п. 41 укладеного сторонами Договору встановлено, що Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісячно не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

При цьому, суд враховує, що теплопостачання це особливий вид комунальної послуги. Система теплопостачання для здійснення покладених на неї завдань виконується з окремих технологічно пов`язаних частин, що складають систему централізованого постачання, включає сукупність взаємопов`язаних джерел теплової енергії (технічних елементів і пристроїв), призначених для передачі у приміщення необхідної кількості тепла та підтримання в них заданої температури повітряного середовища.

Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень, які є невід`ємною частиною житлового будинку.

Відповідно до п. 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови КМУ Кабінету № 1022 від 08.09.2021) розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Як свідчать матеріали справи та не спростовано відповідачем, нарахування за договором № 72226921 здійснювались за комерційним приладом обліку «Supercal 531» зав. №7411515, про що, зокрема, свідчать виставлені позивачем відповідачу рахунки за надані послуги за договором № 72226921, а також акти знаття показань приладів обліку теплової енергії за листопад 2021 та березень 2022 (копії яких містяться в матеріалах справи).

Відповідно до актів зняття показань приладів обліку теплової енергії за листопад 2021 (акт від 30.11.2021) і березень 2022 (акт від 31.03.2022) приладу обліку «Supercal 531» зав. №7411515, показники приладу обліку за листопад 2021 - 16230,312 Гдж, за березень 2022 - 16892,103 Гдж (а.с. 36-37).

Як зазначено судом вище, рахунки за надані послуги в рамках Договору № 72226921 були сформовані позивачем в електронній формі, як то передбачено п. 33 договору. Зазначене свідчить, що позивач вчинив дії щодо повідомлення споживача про обсяг наданих послуг у певний період та суму вартості цих послуг. Відповідач заперечень щодо вказаних у рахунках даних, в т.ч. обсягу поданого теплоносія, сум виставлених до сплати, позивачу не заявляв. З огляду на викладене слідує, що позивачем доведено належними і допустимими доказами помісячний обсяг теплоносія поданого відповідачу за Договором № 72226921.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію в розмірі 579 309,15 грн. підтверджується матеріалами справи. Наявність вказаної заборгованості також була підтверджена сторонами у додатковій угоді про розірвання договору (а.с. 35).

Так, 01.09.2022 між сторонами було укладено Додаткову угоду про розірвання індивідуального договору № 72226921 від 01.11.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії, відповідно до якої сторони дійшли до згоди вважати індивідуальний договір № 72226921 від 01.11.2021 розірваним: - в частині відпуску теплової енергії з 01.09.2022; - в частині проведення розрахунків за відпущену теплову енергію в сумі 579 309,15 грн, у т.ч. ПДВ, станом на 01.09.2022 до повного погашення заборгованості.

Відповідач доказів виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми боргу не надав.

На підставі викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 579 309,15 грн заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, викладені у відзиві спростовуються наведеним вище. Окремо, щодо посилання відповідача на неправильне визначення позивачем кількості спожитої теплової енергії, суд зазначає про наступне.

Відповідачем при здійсненні контррозрахунку було помилково визначено різницю спожитої теплової енергії в кількості 661,791 Гдж. Так, відповідачем був здійснений розрахунок на підставі показань теплолічильника «Supercal 531» зав. №7411515 зазначених в акті від 30.11.2021 та від 31.03.2022 (як різницю між даними, вказаними в актах: 16892,103 Гдж 16230,312 Гдж = 661,791 Гдж). Разом з тим, відповідачем не враховано, що акт за листопад 2021 був складений станом 30 число місяця (акт від 30.11.2021), а отже відповідач помилково не врахував спожиту ним у листопаді (до 30.11.2021) теплову енергію, а саме в період: з 01.11.2021 по 29.11.2021. Тобто до загального розміру заборгованості позивачем включено вартість послуг починаючи з 01.11.2021, а не як помилково розраховував відповідач з 30.11.2021.

Крім того, відповідачем не вірно визначені Гкал. Так, зазначено, що 1Гдж має співвідношення 0,239005736 Гкал, разом з тим відповідно до п. 13 Розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315, одиницями вимірювання обсягу (кількості) спожитої споживачем теплової енергії є гігакалорія (далі - Гкал). Для переведення одиниць застосовуються коефіцієнти 1 Гкал = 4,1868 ГДж, 1 ГДж = 0,2388 Гкал.

Натомість, у наданому позивачем до відповіді на відзив розгорнутому, детальному розрахунку враховані всі ці обставини та дані/показники.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016, (69123, м. Запоріжжя, вул. Будівельників, буд. 7-А) на користь Концерну Міські теплові мережі, (69091, місто Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137) суму 579 309 (п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч триста дев`ять) грн 15 коп. заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА ТРАНС 2016, (69123, м. Запоріжжя, вул. Будівельників, буд. 7-А) на користь Концерну Міські теплові мережі, (69091, місто Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137) суму 8689 (вісім тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 64 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва