cправа № 910/6952/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І.М. (головуючий), Краснова Є.В., Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М.,
представників учасників справи:
позивача - не з`явилися
відповідача - не з`явилися
розглянув у відкритому судовому засіданні
заяву приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/6952/22
за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж Ріелті"
на рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2022 та
постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2023
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж Ріелті"
до приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"
про визнання недійсними пунктів договору.
Постановою Верховного Суду від 28.09.2023 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж Ріелті" залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 у справі № 910/6952/22 - без змін.
Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - ПАТ "АК "Київводоканал", відповідач) у своєму відзиві на касаційну скаргу зазначило про те, що відповідач очікує понести в процесі розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу. Також зазначив, що докази на підтвердження буде надано суду у визначеному ГПК України порядку.
До Верховного Суду 02.10.2023 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі в розмірі 1 000,00 грн. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу заявником надано, зокрема:
- копія акта приймання-передачі наданих послуг від 27.09.2023 №8-23;
- копія акта приймання-передачі наданих послуг від 29.09.2023 №9-23;
- докази надсилання на адресу позивача копії цієї заяви з додатками.
Крім того, у матеріалах справи містяться:
- копія договору про надання правничої допомоги від 02.01.2023 №4/12/16-23;
- копія калькуляції вартості послуг.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).
Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Між ПАТ "АК Київводоканал", як клієнтом, та Герасименко Іриною Вікторівною, як адвокатом, укладений договір про надання правничої допомоги від 02.01.2023 №4/12/16-23, згідно з якого клієнт доручив, а адвокат зобов`язується надавати клієнту професійну правничу допомогу, здійснювати захист, представництво за окремими дорученнями клієнта в судових справах, що визначені в довіреностях, виданих клієнтом, в обсязі і на умовах, передбачених цим договором.
Вартість послуг, наданих адвокатом, розраховується відповідно до калькуляції вартості послуг (додаток 1 до договору) на підставі актів приймання-передачі послуг та не може перевищувати 2 500,00 грн на місяць (пункт 2.2. договору).
Згідно з додатком №1 до договору "Калькуляція вартості послуг" сторони домовились, що підготовка процесуальних документів, зокрема відзивів, коштує 100,00 грн за одну годину, а участь в судовому засіданні - 300 грн за одне засідання.
Відповідачем була видана адвокату Герасименко Ірині Вікторівні довіреність від 06.06.2023 №1328 на представництво його інтересів у справі №910/6952/22, у тому числі з правом подавати і підписувати заяви та брати участь у засіданнях судів.
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 27.09.2023 №8-23 до договору від 02.01.2023 №4/12/16-23 адвокат Герасименко І.В. надала послуги, а саме - підготовлено та подано відзив на касаційну скаргу ТОВ "Будмонтаж Ріелті" ; дата вчинення процесуальної дії 21.08.2023; вартість 1 години - 100 грн, кількість годин - 7, вартість наданих послуг - 700 грн.
Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 29.09.2023 №9-23 до договору від 02.01.2023 №4/12/16-23 адвокат Герасименко І.В. надала послуги, а саме - участь у судовому засіданні, у якому касаційну скаргу ТОВ "Будмонтаж Ріелті" залишено без задоволення; дата вчинення процесуальної дії 28.09.2023, вартість одиниці - 300 грн, кількість засідань - 1, вартість наданих послуг - 300 грн.
Матеріалами справи підтверджується наявність відзиву на касаційну скаргу за підписом представника відповідача - адвоката Герасименко І.В., участь у судовому засіданні 28.09.2023, що підтверджується протоколом судового засідання, який наявний в матеріалах справи.
Доказів сплати відповідачем вказаних витрат матеріали справи не містять, втім відповідно до правових позицій Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Загальна вартість наданих послуг становить 1 000,00 грн.
До Верховного Суду від ТОВ "Будмонтаж Ріелті" не надходило клопотання про зменшення заявлених витрат.
Враховуючи наведене, суд вважає обґрунтованими вимоги заяви ПАТ "АК"Київводоканал" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ "Будмонтаж Ріелті" понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000,00 грн.
З огляду на те, що постановою Верховного Суду від 28.09.2023 касаційну скаргу ТОВ "Будмонтаж Ріелті" залишено без задоволення, а оскаржувані рішення у справі № 910/6952/22 залишено без змін, згідно з правилами статті 129 ГПК України, витрати ПАТ "АК "Київводоканал" на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000,00 грн підлягають стягненню з ТОВ "Будмонтаж Ріелті".
Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтаж Ріелті" на користь акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 1 000,00 (одну тисячу) грн витрат на професійну правничу допомогу, понесену в суді касаційної інстанції.
Видачу відповідного наказу доручити господарському суду міста Києва.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя І. Бенедисюк
Суддя Є. Краснов
Суддя Т. Малашенкова