ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2023 р. Справа №813/2417/17

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Н.М. Кравчук

Б.Д. Плотніцького,

секретар судового засідання В.Б. Лагутін,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Архібуд б/н від 29.05.2023 (вх. № 01-05/1698/23 від 30.05.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 (повний текст рішення складено 10.05.2023, м. Львів, суддя З.В. Горецька)

у справі № 813/2417/17

за позовом: Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, м. Львів, в інтересах держави в особі

позивача: Кабінету Міністрів України, м. Київ

до відповідача-1: Державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Бірака Євгенія Васильовича, м. Львів

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Архібуд, м. Львів

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Львівської міської ради, м. Львів

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Громадської організації Правозахисний Центр імені генерала УНР Володимира Сікевича, м. Львів

про визнання незаконним та скасування рішення.

за участю представників:

прокурор: Майорчак В.М.;

від позивача: Кміть М.Б.;

від відповідача-1: Дунас О.М.;

від відповідача-2: не з`явився;

від третьої особи-1: Піскун А.Й.;

від третьої особи-2: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Заступник військового прокурора Західного регіону України звернувся до суду з позовом (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірака Євгенія Васильовича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора від 06.02.2017, індексний номер: 33721246, про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Архібуд" на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво по вул. Довбуша, 15 у м. Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Позов обґрунтовано тим, що 06.02.2017 державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію права власності за ТзОВ "Архібуд" на об`єкт незавершеного будівництва, розташований на земельній ділянці, за відсутності належним чином оформлених правовстановлюючих документів, які би посвідчували право на забудову вказаної земельної ділянки. Зазначена реєстрація за ТзОВ "Архібуд" об`єкта незавершеного будівництва призвела до порушення прав держави в особі Кабінету Міністрів України, оскільки земельна ділянка на вул. Довбуша, 15 у м. Львові, кадастровий номер № :01:009:0017, належить до земель Оборони.

Короткий зміст судових рішень, прийнятих у справі

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.05.2018, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі № 813/2417/17, адміністративний позов Заступника військового прокурора Західного регіону України задоволено повністю.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.05.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2018 скасовано, провадження у справі № 813/2417/17 закрито. Роз`яснено позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до суду господарської юрисдикції та позивач має право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутися до Великої Палати Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

18.03.2020 до Великої Палати Верховного Суду звернувся Заступник військового прокурора Західного регіону України із заявою про направлення справи № 813/2417/17 за встановленою юрисдикцією до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 30.03.2020 задоволено заяву Заступника військового прокурора Західного регіону України про передачу справи за встановленою юрисдикцією. Справу № 813/2417/17 за позовом Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Державного реєстратора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірака Є.В., за участю третіх осіб: ТзОВ "Архібуд", ГО "Правозахисний центр імені генерала УНР Володимира Сікевича", Львівської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення передано до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.11.2020 у справі № 813/2417/17 змінено процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача та залучено ТзОВ "Архібуд" як відповідача-2 у даній справі.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.05.2021, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 у справі № 813/2417/17, позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення Державного реєстратора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірака Є.В. від 06.02.2017, індексний номер 33721246, про державну реєстрацію права власності за ТзОВ "Архібуд" на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво по вул. Довбуша, 15 у м. Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Постановою Верховного Суду від 22.12.2021 постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.10.2021 та рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2021 у справі № 813/2417/17 скасовано, а справу № 813/2417/17 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір, порушений прокурором у цій справі № 813/2417/17, суди попередніх інстанцій не досліджували по суті, з наданням оцінки змісту позовної заяви в цій частині та доданих до неї документів, питання про дотримання прокурором вимог статей 23, 24 Закону України "Про прокуратуру" щодо доведення обставин нездійснення чи неналежного здійснення позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.05.2022 у справі № 813/2417/17 позов Заступника військового прокурора Західного регіону України (замінено у ході розгляду справи на Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Західного регіону) залишено без розгляду.

Суд першої інстанції зазначив, що прокурор не виконав належно вимоги статті 23 Закону України "Про прокуратуру", що свідчить про відсутність у цій справі підстав для представництва прокурором законних інтересів держави в суді, тому відповідно до пункту 1 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України позов прокурора належить залишити без розгляду.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 у справі № 813/2417/17 ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.05.2022 скасовано, справу № 813/2417/17 направлено до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що спір у цій справі виник щодо об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться на землях оборони, яким державою через їх характеристики надається особливий статус; такі землі задовольняють публічний інтерес та підлягають підвищеній охороні, а тому у разі виявлення правопорушень при розпорядженні такими землями усі уповноважені органи, зокрема, і прокурор, зобов`язані діяти невідкладно. Скасовуючи ухвалу місцевого суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що компетентні органи знали про порушення інтересів держави, мали повноваження для їх захисту, але не зверталися до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.11.2022 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Архібуд" залишено без задоволення, а постанову Західного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 у справі № 813/2417/17 без змін.

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 року у справі №813/2417/17 (суддя З.В. Горецька) позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірака Євгенія Васильовича від 06 лютого 2017 року, індексний номер 33721246 про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Архібуд» на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво по вул. Довбуша, 15 у м. Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Стягнуто з відповідача-1: Державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірака Євгенія Васильовича на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону 1 565,50 грн. понесених витрат на сплату судового збору. Стягнуто з відповідача -2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Архібуд» на користь Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону 1 565,50 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

При прийнятті рішення суд виходив з того, що державний реєстратор ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірак Є.В. порушив вимоги частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не встановив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, що призвело до передчасного прийняття рішення № 33721246 від 06.02.2017, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності ТзОВ «Архібуд» на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво на вул. Довбуша, 15 у м. Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах, суд врахував, що в обґрунтування необхідності здійснення представництва інтересів держави у суді, а саме Кабінету Міністрів України, прокурор зазначав, що земельна ділянка по вул. Довбуша, 15 у м. Львові є державною власністю та відноситься до земель оборони, реєстрація за ТзОВ «Архібуд» права власності на об`єкт незавершеного будівництва на земельній ділянці з кадастровим № :01:009:0017 унеможливить повернення останньої до державної власності. Водночас, суд зауважив, що компетентний орган знав про можливі порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Суд врахував, що спір у цій справі виник щодо об`єкта незавершеного будівництва, що знаходиться на землях оборони, яким державою, через їх характеристики надається особливий статус. Такі землі задовольняють публічний інтерес та підлягають підвищеній охороні, а тому у разі виявлення правопорушень при розпорядженні такими землями, усі уповноважені органи, зокрема, і прокурор, зобов`язані діяти невідкладно. Таким чином, суд дослідивши питання дотримання прокурором вимог ст. ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру" щодо доведення обставин нездійснення чи неналежного здійснення позивачем захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, дійшов висновку про правомірність звернення прокурора з таким позовом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ТзОВ Архібуд подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 року у справі №813/2417/17, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Скаржник вважає оскаржуване рішення необґрунтованим, помилковим, прийнятим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема зазначає, що зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо). Єдина умова, яку встановлюють положення частини 5 статті 20 ЗК України при самостійному визначені виду використання земельної ділянки її власником/користувачем, є дотримання вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, та необхідність врахування містобудівної документації та документації із землеустрою. В свою чергу, конкретний розподіл земельних ділянок по цільовим призначенням та видам використання наведений у затвердженій наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 458 Класифікації видів цільового призначення земель. Як наведеною Класифікацією, так і ст. 19 ЗК України визначено, що землі громадської та житлової забудови перебувають в одній категорії земель (Секція «В» у Класифікації), і як будівництво багатоквартирних житлових будинків, житлових будинків тощо, так і буцівнитцо готелів с різними видами використання земель, які знаходяться в одній категорії. У контексті спірних правовідносин документом, який посвідчував на момент прийняття державним реєстратором спірного рішення речове право ТзОВ «Архібуд» був договір оренди землі від 11.12.2008. Відтак, надаючи державному реєстратору договір оренди землі від 11.12.2008, який засвідчував наявність у ТзОВ «Архібуд» речового права на використання земельної ділянки загальною площею 2,8217 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові кадастровий № :01:009:0017, а також дозвіл на будівництво та технічній паспорт, підстав у відповідача-1 приймати рішення про відмову у проведенні державної реєстрації на підставі п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не було, оскільки станом на 01.02.2017 вказаний договір оренди землі був діючий та не був визнаний недійсним, а вид здійснення будівельних робіт на земельній ділянці є лише, видом використання цієї ділянки. Тому, на переконання скаржника вказівка у дозволі на будівництво готельного комплексу взагалі не впливала на обсяг й зміст речового права ТзОВ «Архібуд» на використання земельної ділянки і, тим більше, не свідчила про існування суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами. Іншою підставою позову у цій справі було порушення прав держави, як власника нерухомого майна, оскільки на земельній ділянці по вул. Довбуша, 15, у м. Львові зареєстровано право державної власності на трансформаторну підстанцію, що позначена літ. Е-1, площею 19,6 кв.м. Водночас, трансформаторна підстанція, що позначена літ. Е-1, площею 19,6 кв.м була ліквідована (списана) ще за часів використання земельної ділянки по вул. Довбуша, 15 у м. Львові Військовою частиною № НОМЕР_1 Державної прикордонної служби. Відтак, існування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про вказаний об`єкт, жодним чином не свідчить про продовження існування права державної власності на нього.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Прокурор у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, а рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим. Зазначає, що станом на момент звернення прокурора до суду з позовом, що є предметом розгляду у даній справі - 05.07.2017, Господарським судом Львівської області, було розглянуто справу № 5015/2804/12 про визнання недійсним договору оренди землі площею 2,8939 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові. Так, на момент подання прокурором позову у справі № 813/2417/17, рішення суду у справі № 5015/2804/12 ще не набрало законної сили, однак в подальшому позов прокурора в справі (№ 5015/2804/12) постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 задоволено повністю, оскаржуваний договір оренди землі, укладений між Львівською міською радою та ТзОВ «Архібуд» визнано недійсним, а земельну ділянку площею 2,8939 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові витребувано на користь держави в особі Кабінету Міністрів України. Водночас, дані порушення існували і на момент звернення прокурора з позовом до суду у справі № 813/2417/17, однак на той момент не були підтверджені рішенням суду, що набрало законної сили. Під час прийняття спірного рішення державним реєстратором порушено вимоги законодавства при здійсненні реєстраційних дій, а саме не надано належної оцінки суперечностям (розбіжностям) у поданих ТзОВ «Архібуд» для вчинення реєстраційних дій документах. Так, державним реєстратором, в порушення п. 1 ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не встановлено розбіжність у заявлених прав і поданих/отриманих документів щодо виду здійснюваних будівельних робіт. Зокрема, в договорі оренди зазначено прийняття орендарем у користування земельної ділянки для будівництва кварталу житлової забудови, а ухвалою Львівської міської ради від 08.07.2010 № 3759 передбачено будівництво готельно-рекреаційного комплексу, у тому числі суперечність у поданих документах, зокрема в матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт незавершеного будівництва, а саме у планах фундаментальних плит вказаного об`єкта зазначено: «багатоквартирний житловий будинок з підземним паркінгом на вул. Довбуша, 15 у м. Львові», а не будівництво готельно-рекреаційного комплексу, про що зазначається у зведеному акті вартості будинків, господарських будівель та споруд, а також в оцінювальному акті будинку, що теж знаходиться в матеріалах даної інвентаризаційної справи. Оскільки, ТзОВ «Архібуд» вимоги ухвали Львівської міської ради № 3759 від 08.07.2010 не виконало, зміни у договір оренди не внесло, вказані зміни не пройшли необхідної процедури державної реєстрації, а тому діяли положення договору, який пройшов державну реєстрацію, а саме надання в оренду земельної ділянки по АДРЕСА_1 з метою будівництва житлового кварталу. Таким чином, під час державної реєстрації права власності за ТзОВ «Архібуд» об`єкта незавершеного будівництва, державним реєстратором у порушення норм законодавства не враховано зазначених обставин та прийнято незаконне рішення про реєстрацію об`єкта незавершеного будівництва, яке підлягає скасуванню. Прокурор зауважує, що на даний час, документи про внесення інформації про відсутність об`єкта трансформаторної підстанції на земельній ділянці по вул. Довбуша, 15 у м. Львові державному реєстратору не подавалися, а така інформація до вказаного реєстру не вносилася. Отже, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інформації про трансформаторну підстанцію літера Е-1 по вул. Довбуша, 15 у м. Львові та відсутність належних і допустимих доказів щодо її знесення чи списання не може свідчити про безпідставність висновку прокурора щодо порушення права власності держави на дане нерухоме майно.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Наголошує, що під час здійснення державної реєстрації порушеного права власника нерухомого майна, а саме держави в особі Державної прикордонної служби України, на земельній ділянці по АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на трансформаторну підстанцію літера Е-1 площею 19,6 кв.м. Стверджує, що державний реєстратор володів інформацією про знаходження на земельній ділянці об`єкта нерухомого майна, а тому свідомо допустив порушення прав власника держави, зареєструвавши об`єкт незавершеного будівництва за тією ж адресою ( АДРЕСА_1 ) за ТзОВ «Архібуд». Інші аргументи наведені позивачем є аналогічними наведеним прокурором у відзиві на апеляційну скаргу. Просить рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 у справі № 813/2417/17 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач-1 у відзиві на апеляційну скаргу підтримує доводи скаржника, рішення суду першої інстанції вважає незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що документом, який посвідчував речове право на нерухоме майно - земельну ділянку по вул. Довбуша, 15 у м. Львові був договір Г-677 від 11.12.2008 року, який на момент його подання державному реєстратору був чинним, не скасованим, не визнаним судом недійсним. Будь-якого іншого договору оренди на земельну ділянку з тим же кадастровим номером :01:009:0017 за тію ж адресою на момент винесення державним реєстратором оспорюваного рішення та внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав 01.02.2017 року не існувало. Відповідно на думку відповідача-1 прокурором не надано доказів , а судом першої інстанції не досліджено обставин , які є підтвердженням того, що на момент прийняття спірного рішення про державну реєстрацію речових прав за ТзОВ «Архібуд» на незавершене будівництво у державного реєстратора були чітко передбачені законодавством підстави для відмови у здійсненні такої реєстрації. Просить задоволити подану ТзОВ Архібуд апеляційну скаргу.

Треті особи не надали суду письмових відзивів на апеляційну скаргу.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні підтримав доводи наведені у апеляційній скарзі.

Прокурор, представники позивача та третьої особи-1 просили залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу без задоволення.

Скаржник (відповідач-2) та третя особа-2 не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників, причин неявки суду не повідомили.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників судового процесу. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноважених представників відповідача-2 та третьої особи-2.

Обставини справи

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 258-р від 13.07.2005 затверджено перелік нерухомого військового майна Державної прикордонної служби, яке підлягає відчуженню та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Зокрема: склад, будівля № 4, 1958 року будівництва, загальною площею 20,5 кв.м; склад, будівля № 5, 1969 року будівництва, загальною площею 68,5 кв.м; технічне приміщення, будівля № 6, 1971 року будівництва, загальною площею 20 кв.м; туалет, будівля № 7, 1957 року будівництва, загальною площею 43 кв.м; туалет, будівля № 8, 1995 року будівництва, загальною площею 3,3 кв.м; технічне приміщення, будівля № 9, 1958 року будівництва, загальною площею 20 кв.м.

Відповідно до супровідного листа Адміністрації державної прикордонної служби №0614-16533/0/6-06 від 17.08.2006, Львівському прикордонному загону надано затверджені акти приймання-передачі будівель та споруд військового містечка №301а, розташовані у м. Львові по вул. Довбуша, 15, які необхідно зняти з обліку та передати ТзОВ «Будінвест». В цьому листі також запропоновано провести відповідну роботу щодо передачі земельної ділянки місцевим органам влади.

Львівський прикордонний загін листом від 13.12.2006 за вих. № 614/6877 звернувся до Львівської міської ради з проханням вилучити з користування військової частини земельну ділянку площею 2,8262 га за адресою: м. Львів, вул. Довбуша, 15, до земель запасу міста.

Разом з тим, ухвалою Львівської міської ради № 612 від 01.03.2007 погоджено ТзОВ «Архібуд» місце розташування земельної ділянки та надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки площею 2,945 га на вул. Довбуша, 15 в оренду строком на 10 років для будівництва об`єктів архітектурної діяльності, відповідно до погодженого у встановленому порядку містобудівного обґрунтування за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі змішаного використання.

05 липня 2007 року ухвалою Львівської міської ради № 1023 затверджено ТзОВ «Архібуд» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 2,8317 га на вул. Довбуша, 15 в оренду терміном на 10 років для будівництва кварталу житлової забудови за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі житлової забудови. Зобов`язано ТзОВ «Архібуд» у місячний термін укласти з Львівською міською радою договір оренди землі та провести його державну реєстрацію.

04 грудня 2008 року ухвалою Львівської міської ради № 2260 «Про внесення змін та доповнень до ухвали міської ради від 05.07.2007 №1023» доповнено вказану ухвалу пунктом 1 у такій редакції: «Вилучити за згодою з користування військового містечка №301а військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України земельну ділянку площею 2,8939 га на АДРЕСА_1 та перевести до земель міста». У пункті 1 слова: «площею 2,8317 га» замінено словами: «площею 2,8939 га»; слова: «за рахунок земель промисловості транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» замінено словами: «перевівши із земель транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення до земель житлової та громадської забудови».

На виконання зазначених ухвал Львівської міської ради, 11 грудня 2008 року між Львівською міською радою (Орендодавець) та ТзОВ "Архібуд" (Орендар) укладено договір оренди землі. Відповідно до умов договору Орендарю надано в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий № :01:009:0017, загальною площею 2,8939 га, у тому числі під забудовою - 0,0909 га, під твердим покриттям - 0,1013 га, під озелененням - 2,7017 га, яка знаходиться у м. Львові на вул. О. Довбуша, 15, для будівництва кварталу житлової забудови. На земельній ділянці розміщені кам`яні нежитлові будівлі та металева споруда (п.п. 2, 3 договору оренди землі від 11.12.2008).

В матеріалах даної справи міститься копія постанови Львівського апеляційного господарського суду від 22 вересня 2015 року у справі № 914/1584/15, якою залишено без змін рішення Господарського суду Львівської області від 30.07.2015 про відмову в задоволенні позову прокурора щодо визнання нечинними та скасування ухвал сесії Львівської міської ради № 612 від 01.03.2007 та № 1023 від 05.07.2007 з наступними змінами, внесеними ухвалами сесії Львівської міської ради № 2260 від 04.12.2008 та № 3759 від 08.07.2010. Вказана постанова набрала законної сили.

В зазначеній справі суд встановив, що спірна земельна ділянка є державною власністю та відноситься до земель оборони. Також встановлено обставини щодо відсутності згоди Кабінету Міністрів України на вилучення та передачу спірної земельної ділянки, що знаходиться у АДРЕСА_1 , а лист Львіського прикордонного загону з проханням вилучити з користування військової частини вказану земельну ділянку не створює, не змінює та не припиняє будь-яких прав та обов`язків і носить інформативний характер. Спірна земельна ділянка не була вивільнена та передана у порядку, встановленому законодавством.

Також, наявна копія рішенням Господарського суду Львівської області від 07.04.2017 у справі №5015/2804/12, яким частково задоволено позов Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Львівської міської ради та ТзОВ «Архібуд». Визнано недійсним договір оренди землі від 11 грудня 2008 року, укладений між Львівською міською радою в особі Департаменту містобудування та Товариством з обмеженою відповідальністю «АрхіБуд». Витребувано земельну ділянку загальною площею 2,8217 га по вул.Довбуша,15 у м. Львові, кадастровий №:01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України за виключенням земельної ділянки площею 722,6 кв.м, що знаходиться під об`єктами нерухомості придбаними ТзОВ «АрхіБуд» 20.04.2006 року. Скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.02.2017 року у справі № 5015/2804/12.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 року у справі № 5015/2804/12, яка набрала законної сили, рішення Господарського суду Львівської області від 07.04.2017 скасовано частково, прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 11 грудня 2008 року, укладений між Львівською міською радою в особі Департаменту містобудування та ТзОВ «АрхіБуд». Витребувано земельну ділянку загальною площею 2,8939 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові кадастровий №:01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України. В решті рішення залишено без змін.

У справі № 5015/2804/12 судом апеляційної інстанції встановлено, що Львівська міська рада на підставі оскаржуваного договору оренди від 11.12.2008 передала в оренду ТзОВ «Архібуд» земельну ділянку площею 2,8939 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові, яка належить до земель оборони. Отже, Львівська міська рада, укладаючи спірний договір оренди від 11.12.2008, фактично розпорядилася землями оборони, які їй не належать. Чинність ухвал Львівської міської ради № 1023 від 05.07.2007 «Про затвердження ТзОВ «АрхіБуд» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Довбуша, 15 у м. Львові» та № 2260 від 04.12.2008 «Про внесення змін та доповнень до ухвали міської ради від 05.07.2007 №1023», на виконання яких Львівська міська рада укладала спірний договір оренди землі та передала в оренду спірну земельну ділянку не спростовує факту, що спірний договір оренди від 11.12.2008 суперечив чинному законодавству станом на момент його укладення.

З копій документів реєстраційної справи № 101, вбачається, що 01.02.2017 до ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» звернулась Барбадин-Дунець Н.М. із заявою про державну реєстрацію права власності за ТзОВ «Архібуд» на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво по вул. Довбуша, 15 у м. Львові, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0017.

Разом із заявою про державну реєстрацію права власності були подані документи: договір оренди землі №Г-677, рішення Львівської міської ради № 664, ухвала Львівської міської ради № 3759, дозвіл на виконання будівельних робіт № ЛВ3, виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, технічний паспорт б/н, виданий ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», що підтверджується карткою прийому заяви №79322557.

06 лютого 2017 року державним реєстратором ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірак Є.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33721246, згідно якого державний реєстратор вирішив, провести державну реєстрацію права власності, форма власності - приватна на незавершене будівництво, кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0017 за суб`єктом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Архібуд».

На підставі вказаного рішення державного реєстратора в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності вчинено запис про право власності номер 18869679, що підтверджується витягом № 79651235.

Предметом позову у цій справі є вимоги прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 статті 3 названого Закону встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації визначені в статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із частиною 1 статті 4 названого Закону (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), державній реєстрації прав підлягають право власності та речові права, похідні від права власності, в тому числі право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно зі статтею 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ч.ч. 1, 2, 8 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на час виникнення спірних правовдносин) у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Як вбачається з інформаційної довідки із Державного реєстру речових права на нерухоме майно від 07.02.2017 року за № 79778132, 01 лютого 2017 року державний реєстратор ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірак Є.В. вчинив дії щодо державної реєстрації за ТзОВ «Архібуд» права власності на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Довбуша О., буд. 15, кадастровий номер земельної ділянки: :01:009:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 та вніс відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 18869679. Підстава внесення запису рішення державного реєстратора ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» Бірак Є.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з вікриттям розділу), індексний номер: 33721246 від 06.02.2017 року. Підставою виникнення права власності вказано: договір оренди землі, серія та номер: Г-677, виданий 11.12.2008, видавник: Львівська міська рада Управління природних ресурсів регулювання земельних відносин; рішення, серія та номер: 664, виданий 11.06.2010, видавник: Львівська міська рада виконавчий комітет; ухвала, серія та номер: 3759, виданий 08.07.2010, видавник: Львівська міська рада 18 сесія 5-го скликання, дозвіл на виконання будівельних робіт, серія та номер: ЛВ 3, виданий 26.05.2011, видавник Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області.

Копіями документів реєстраційної справи 101 підтверджується, що до заяви про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Довбуша О., буд. 15, кадастровий номер земельної ділянки: :01:009:0017, ТзОВ «Архібуд» додало ухвалу Львівської міської ради № 3759 від 08.07.2010, якою внесено зміни до ухвали міської ради від 05.07.2007 № 1023 «Про затвердження ТзОВ Архібуд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. О. Довбуша, 15 у м. Львові» (зі змінами та доповненнями).

Зокрема, у пункті 1 слова «для будівництва кварталу житлової забудови» замінено словами «для будівництва готельно-рекреаційного комплексу». Пунктом 2 ухвали Львівської міської ради № 3759 від 08.07.2010 зобов`язано ТзОВ «Архібуд» внести зміни до технічної документації на земельну ділянку та договору оренди землі.

Також, ТзОВ «Архібуд» надало державному реєстратору дозвіл на виконання будівельних робіт від 26.05.2011 року №ЛВ 3, виданий Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області на виконання будівельних робіт з будівництва готельно - рекреаційного комплексу на вул. Довбуша, 15 у м. Львові.

При цьому, відповідно до умов договору оренди землі від 11.12.2008, який також був наданий державному реєстратору із заявою про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. О. Довбуша, буд. 15, кадастровий номер земельної ділянки: :01:009:0017, дана земельна ділянка передана Львівською міською радою в оренду Товариству для будівництва кварталу житлової забудови.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV (у редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі та на момент винесення ухвали Львівської міської ради від 08.07.2010 року), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Стаття 125 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі та на момент винесення ухвали Львівської міської ради від 08.07.2010 року) передбачала, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до Закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (ст. 20 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV (у редакції, чинній на момент укладення договору оренди землі та на момент винесення ухвали Львівської міської ради від 08.07.2010 року).

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази про внесення змін до договору оренди землі від 11.12.2008 на підставі ухвали Львівської міської ради № 3759 від 08.07.2010 та державної реєстрації таких змін у встановленому законодавством порядку.

Оскільки, ТзОВ «Архібуд» вимоги ухвали Львівської міської ради № 3759 від 08.07.2010 не виконало, зміни у договір оренди не внесло, вказані зміни не пройшли необхідної процедури державної реєстрації, а тому діяли положення договору, який пройшов державну реєстрацію, а саме надання в оренду земельної ділянки по вул. Довбуша 15 з метою будівництва житлового кварталу.

Разом з тим, під час державної реєстрації права власності за ТзОВ «Архібуд» об`єкта незавершеного будівництва, державним реєстратором у порушення вказаних норм законодавства не враховано зазначених обставин.

Отже, подані ТзОВ «Архібуд» документи, внаслідок розбіжностей, не давали державному реєстратору повноважень зареєструвати за заявником (ТзОВ «Архібуд») право власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Також, колегія суддів зауважує, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 у справі № 5015/2804/12 визнано недійсним договір оренди землі від 11 грудня 2008 року, укладений між Львівською міською радою в особі департаменту містобудування та ТзОВ «АрхіБуд». Витребувано земельну ділянку загальною площею 2,8939 га по вул. Довбуша, 15 у м. Львові кадастровий №:01:009:0017 на користь держави в особі Кабінету Міністру України.

Враховуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що державним реєстратором порушено вимоги частини 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не встановлено відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства. Вказане порушення, призвело до передчасного прийняття державним реєстратором прав на нерухоме майно Біраком Євгенієм Васильовичем Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 33721246, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво на вул. Довбуша, 15 у м. Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтуванням прокурора щодо порушення реєстратором права власності держави, так як на земельній ділянці по вул. Довбуша, 15 у м. Львові зареєстровано право власності на трансформаторну підстанцію.

Водночас, колегія суддів вважає хибними твердження скаржника щодо того, що трансформаторна підстанція не містить ознак нерухомого майна, визначених ст.181 ЦК України, оскільки згідно з наявною у матеріалах справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, трансформаторна підстанція під літ. Е-1 площею 19,6 кв.м зареєстрована як об`єкт нерухомого майна.

Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Підсумовуючи усе вищенаведене, колегія суддів констатує наявність правових підстав для задоволення позовних вимог прокурора про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірака Євгенія Васильовича від 06 лютого 2017 року, індексний номер 33721246 про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Архібуд» на об`єкт нерухомого майна - незавершене будівництво на вул. Довбуша, 15 у м. Львові, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 року у справі № 813/2417/17.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Архібуд» б/н від 29.05.2023 (вх. № 01-05/1698/23 від 30.05.2023) залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Львівської області від 01.05.2023 у справі №813/2417/17 залишити без змін.

3.Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на скаржника.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в параграфі 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови виготовлено 12.10.2023.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя Б.Д. Плотніцький