РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1141/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури, ідентифікаційний код 02910114, вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000; e-mail: , в інтересах держави в особі позивача-1: Північного офісу Державної аудиторської служби України, ідентифікаційний код 40479560, вул. Січових Стрільців, 18, м. Київ, 04053, e-mail:

позивача-2: Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області, ідентифікаційний код 42265744, вул. Франка, 1, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400, e-mail:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут", ідентифікаційний код 41849377, вул. Стрийська, буд.86-В, кв.1 (оф.2) м. Львів, Львівська область, 79026, e-mail: ,

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 159525,90 грн.

за участю представників:

від прокуратури: не прибув

від позивача-1: не прибув

від позивача-2: не прибув

від відповідача: не прибув

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Чернігівської області в інтересах держави в особі позивача-1: Північного офісу Державної аудиторської служби України, позивача-2: Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області про:

- визнання недійсною додаткової угоди №1 від 04.11.2020 до Договору №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020, укладеного між Відділом освіти Бобровицької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут";

- визнання недійсною додаткової угоди №2 від 06.11.2020 до Договору №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020, укладеного між Відділом освіти Бобровицької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут";

- визнання недійсною додаткової угоди №3 від 23.11.2020 до Договору №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020, укладеного між Відділом освіти Бобровицької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут";

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" на користь Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області кошти у сумі 159525,90 грн.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що додаткові угоди укладені в порушення вимог чинного законодавства про публічні закупівлі, а тому підлягають визнанню недійсними. Надмірно сплачені кошти в сумі 159525,90 грн. за недопоставлений товар підлягають стягненню з відповідача на підставі ч.1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 27.09.2023. Учасникам справи встановлено строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень.

Ухвала суду від 28.08.2023 отримана Чернігівською обласною прокуратурою 30.08.2023, позивачем-1 - 01.09.2023, позивачем-2 - 31.08.2023, відповідачем - 04.09.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.175, 179, 180, 192).

04.09.2023 на електронну адресу суду від позивача-2 надійшла заява №01-20/704 від 01.09.2023 про розгляд справи без його участі. У поданій заяві позивач-2 підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Після надходження вказаної заяви працівниками відділу документального забезпечення (канцелярії) суду проставлена відмітка "документ не підписаний ЕЦП".

06.09.2023 від позивача-1 надійшли письмові пояснення №262525-17/3023-2023 від 31.08.2023, у яких позивач-1 зазначає, що залучення Північного офісу Держаудитслужби як позивача у справі, підставою для подачі позову у якій є результати перевірок, проведених органами прокуратури, є неможливим, оскільки Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області заходи державного фінансового контролю не проводились.

У судове засідання 27.09.2023 прибули прокурор та представник позивача-1. Представники позивача-2 та відповідача у судове засідання 27.09.2023 не прибули.

У судовому засіданні 27.09.2023 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.10.2023, про що позивача-2 та відповідача повідомлено ухвалою суду від 27.09.2023.

Ухвала суду від 27.09.2023 позивачем-2 отримана 03.10.2023, відповідачем - 04.10.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

09.10.2023 від позивача-2 надійшла заява №01-20/799 від 05.10.2023 про розгляд справи без його участі. У поданій заяві позивач-2 підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити.

13.10.2023 від позивача-1 надійшла заява №262525-17/3667-2023 від 12.10.2023 про розгляд справи без участі представника у зв?язку з неможливістю явки в судове засідання. У заяві викладено прохання при винесенні рішення врахувати письмові пояснення від 31.08.2023 №262525-17/3023-2023.

17.10.2023 на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву №11/10-02 від 11.10.2023, підписаний ЕЦП, у якому відповідач визнає позовні вимоги частково в сумі 110961,03 грн., у решті позовних вимог просить відмовити. Відповідач зазначає, що Харківська торгово-промислова палата є органом, установою, яка уповноважена надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару на ринку, а тому видані нею довідки є законним обґрунтуванням коливання ціни на ринку природного газу та належним і допустимим доказом у справі. Посилання позивача на середньозважені ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів ТБ «Українська енергетична біржа» є некоректним. Позивачем не наведено та не надано доказів, які б підтверджували нанесення економічних збитків державі, не надано жодних висновків товарознавчої чи економічної експертизи розрахунку суми до стягнення. Відповідач вважає законною та обґрунтованою додаткову угоду №1 від 04.11.2020 та зазначає, що коливання ціни між датою укладення договору і додатковою угодою №1 становило 7,6%, що є менше ніж 15% або 10%. Відповідач просить суд поновити строк на подання відзиву на позовну заяву посилаючись на те, що з 24.02.2022 працівники товариства відповідача працюють дистанційно, чим порушено нормальний режим роботи та документообіг між структурними підрозділами, у зв?язку з чим і було пропущено строк на подання відзиву. Також відповідач просить суд розглядати справу без участі його представника.

У судове засідання 17.10.2023 прибув прокурор. Інші учасники справи у судове засідання 17.10.2023 не прибули.

У зв`язку з оголошенням масштабної повітряної тривоги на території України, у тому числі в м. Чернігові судове засідання у справі 927/1141/23 відклалося до моменту закінчення повітряної тривоги, про що складено Акт №103-23 щодо оголошення повітряної тривоги від 17.10.2023.

Після закінчення повітряної тривоги представники сторін у судове засідання 17.10.2023 не прибули.

Заява позивача-2 №01-20/799 від 05.10.2023 про розгляд справи без його участі та заява позивача-1 заява №262525-17/3667-2023 від 12.10.2023 про розгляд справи без участі представника задоволені судом, оскільки участь в судовому засіданні є процесуальним правом сторони.

Щодо клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно з ч.8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою суду від 28.08.2023 про відкриття провадження у справі встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала Господарського суду Чернігівської області від 28.08.2023 про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 04.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 496 від 29.08.2023 та трекінгом Укрпошти.

Отже, останнім днем строку для подання відповідачем відзиву на позовну заяву є 15.09.2023 включно.

Згідно зі ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Поважними визнаються такі обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на його обґрунтування, робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

17.10.2023, тобто з пропуском встановленого ухвалою суду від 28.08.2023 та Господарським процесуальним кодексом України строку, до суду відповідач надав відзив на позовну заяву №11/10-02 від 11.10.2023.

Клопотання про поновлення строку для подання відзиву на позов документально не обґрунтоване, тому відзив на позов №11/10-02 від 11.10.2023 суд залишає без розгляду.

Відповідач процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Відділом освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області (позивач-2) 11.11.2019 на веб-порталі публічних закупівель "Prozorro" розміщено оголошення про проведення відкритих торгів UA-2019-11-11-002917-b про проведення відкритих торгів на закупівлю газового палива обсягом 497872 куб.м. за бюджетні кошти на суму 5599566,00 грн. (а.с.68 т.1).

Відповідно до протоколу №11 від 09.01.2020 розгляду тендерних пропозицій переможцем відкритих торгів визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" з пропозицією закупівлі 2489360,00 грн. (з ПДВ) (а.с.77), у зв?язку з чим Відділом освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області оформлено повідомлення про намір укласти договір (а.с.78).

23.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" (постачальником) та Відділом освіти Бобровицької міської ради (споживачем) укладено Договір №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів (далі - Договір №55 від 23.01.2020) (а.с.79-86), за умовами п.1.1. якого постачальник зобов`язується передати у 2021 році у власність споживачу, що є бюджетною організацією та є кінцевим споживачем, 09120000-6 - Газове паливо (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу в розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Річний плановий обсяг постачання газу - до 497872 куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях (куб.м.): у січні - 83,625, у лютому - 84,402, у березні - 70,950; у квітні - 45,664; у травні - 0,050, у червні - 0,050, у липні - 0,050, у серпні - 0,050, у вересні - 0,050, у жовтні - 40,211, у листопаді - 84,460, у грудні - 88,310 (п. 1.3. Договору №55 від 23.01.2020).

Згідно з п.3.1. Договору №55 від 23.01.2020 розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть додаткові угоди. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни на газ не вимагається.

За умовами п.3.2., 3.3., 3.4. Договору №55 від 23.01.2020 ціна 1 куб.м. газу становить 5000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 20%, включає вартість послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. До сплати за 1 куб.м. 5000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%.

Загальна сума договору складає 2489360,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%.

Ціна, зазначена у п. 3.2 Договору може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Відповідно до п.11.1, п.11.2 Договору №55 від 23.01.2020 він набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу за умови включення споживача до Реєстру споживачів в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Дія Договору продовжується на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Пунктами 11.5 Договору №55 від 23.01.2020 сторони узгодили, що будь-які зміни та доповнення до цього Договору вважаються дійсними, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані уповноваженими представниками сторін шляхом укладення додаткової угоди.

Сторони в п.11.7 Договору №55 від 23.01.2020 погодили, що істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зменшення обсягів закупівлі, зокрема, з урахуванням фактичного обсягу видатків споживача; зміни ціни за одиницю товару не більше як на 10% у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі; узгодженої зміни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товару); зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; зміни встановленого згідно з законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

04.11.2020 укладено додаткову угоду №1 до Договору №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020, згідно з якою річний плановий обсяг постачання газу - до 469,96908 тис.куб.м. Планові обсяги постачання газу: у січні - 14,68002, у лютому - 56,219, у березні - 32,89882; у квітні - 0,921; у травні - 0,02887, у червні - 0, у липні - 0, у серпні - 0, у вересні - 0,050, у жовтні - 40,211, у листопаді - 84,460, у грудні - 240,50038. Пункт 3.2. договору викладено у такій редакції: «ціна 1 куб.м. газу становить: у період з моменту укладення договору до 06.09.2020 - 5000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%, у період з 07.09.2020 по 07.10.2020 становить 5382,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%» (а.с.107).

06.11.2020 укладено додаткову угоду №2 до Договору №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020, згідно з якою річний плановий обсяг постачання газу - до 436,76714 тис.куб.м. Планові обсяги постачання газу: у січні - 14,68002, у лютому - 56,219, у березні - 32,89882; у квітні - 0,921; у травні - 0,02887, у червні - 0, у липні - 0, у серпні - 0, у вересні - 0,050, у жовтні - 40,211, у листопаді - 84,460, у грудні - 207,34843. Пункт 3.2. договору викладено у такій редакції: «ціна 1 куб.м. газу становить: період з моменту укладення договору до 06.09.2020 - 5000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%, у період з 07.09.2020 по 07.10.2020 становить 5382,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%, у період з 08.10.2020 по 31.12.2020 становить 5920,20 грн., в т.ч. ПДВ 20%» (а.с.108).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" направило Відділу освіти Бобровицької міської ради лист №20/10-01 від 20.10.2020, у якому повідомляється про підняття ціни на природний газ з 01.10.2020. На підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку України, надається копія цінової довідки Харківської торгово-промислової палати України №1219/20 від 15.10.2020. Направляються два примірники додаткової угоди з проханням підписати зазначену додаткову угоду, скріпити печаткою та направити на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" (а.с.109).

Прокурор у позовній заяві зазначає, що у зв?язку з укладеною додатковою угодою №1 від 04.11.2020 з 07.09.2020 збільшилася ціна за 1 куб.м. газу до 5382,00 грн. (з ПДВ), або на 7,64%, та зменшився річний плановий обсяг постачання газу до 469,96908 тис.куб.м., а у зв?язку з укладеною додатковою угодою №2 від 06.11.2020, з 08.10.2020 збільшилася ціна за 1 куб.м. газу до 5920,20 грн. (з ПДВ), або на 10%, та зменшився річний плановий обсяг постачання газу до 436,76714 тис.куб.м.

23.11.2020 укладено додаткову угоду №3 до Договору №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020, згідно з якою річний плановий обсяг постачання газу - до 412,64581 тис.куб.м. Планові обсяги постачання газу: у січні - 14,68002, у лютому - 56,219, у березні - 32,89882; у квітні - 0,921; у травні - 0,02887, у червні - 0, у липні - 0, у серпні - 0, у вересні - 0, у жовтні - 9,7, у листопаді - 84,460, у грудні - 213,73810. Пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. газу становить: у період з моменту укладення договору до 06.09.2020 - 5000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%, у період з 07.09.2020 по 07.10.2020 становить 5382,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%, у період з 08.10.2020 по 31.12.2020 становить 5920,20 грн., в т.ч. ПДВ 20%, у період з 01.11.2020 по 31.12.2020 становить 6384,20 грн., в т.ч. ПДВ 20% (а.с.111).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" направило Відділу освіти Бобровицької міської ради лист №20/11-01 від 02.11.2020, у якому повідомляється про підняття ціни на природний газ з 01.11.2020. На підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку України надано копію цінової довідки Харківської торгово-промислової палати України №1316/20 від 30.10.2020. Направлено два примірники додаткової угоди з проханням підписати зазначену додаткову угоду, скріпити печаткою та направити на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" (а.с.112).

Прокурор у позовній заяві зазначає, що у зв?язку з укладеною додатковою угодою №3 від 23.11.2020, з 01.11.2021 збільшилася ціна за 1 куб.м. газу до 6384,20 грн. (з ПДВ), або на 7,83% та зменшився річний плановий обсяг постачання газу до 412,64581 куб.м.

З матеріалів справи вбачається, що за актами приймання-передачі природного газу до договору, складеними сторонами в двосторонньому порядку в період з жовтня по грудень 2020 року, відповідач передав, а позивач прийняв природний газ обсягом 116,79377 куб.м. загальною вартістю 743494,76 грн., у тому числі по місяцях:

- у жовтні 2020 року природний газ обсягом 0,00146 куб.м., загальною вартістю 7,86 грн. (з ПДВ) (акт №РН-0002173 від 31.10.2020, а.с.134);

- у жовтні 2020 року природний газ обсягом 4,56059 куб.м., загальною вартістю 26999,60 грн. (з ПДВ) (акт №РН-0002174 від 31.10.2020, а.с.135);

- у листопаді 2020 року природний газ обсягом 40,88172 куб.м., загальною вартістю 260988,90 грн. (з ПДВ) (акт №РН-0002487 від 11.12.2020, а.с.139);

- у грудні 2020 року природний газ обсягом 71,35000 куб.м., загальною вартістю 455498,40 грн. (з ПДВ) (акт №РН-0003040 від 22.12.2020, а.с.140).;

За доводами прокурора, позивач-2 повністю розрахувався за природний газ, поставлений на підставі викладених вище актів за цінами, погодженими оскаржуваними додатковими угодами, про що свідчать банківські виписки за 23.11.2020 та платіжні доручення №4182 від 11.12.2020 на суму 77847,96 грн., №4449 від 23.12.2020 на суму 5937,12 грн., №4418 від 22.12.2020 на суму 6352,08 грн., №4180 від 11.12.2020 на суму 3686,11 грн., №4429 від 22.12.2020 на суму 11478,43 грн., №4178 від 11.12.2020 на суму 1903,74 грн., №4456 від 23.12.2020 на суму 316448,50 грн., №4179 від 11.12.2020 на суму 4554,93 грн., №4457 від 23.12.2020 на суму 115282,27 грн., №4181 від 11.12.2020 на суму 172996,16 грн., належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.136-138,141-146).

03.01.2021 Відділом освіти Бобровицької міської ради на веб-порталі Уповноваженого органу у сфері публічних закупівель "Prozorro" (UA-2019-11-11-002917-b) оприлюднено звіт про виконання договору про закупівлю у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 на суму 2104680,36 грн. (а.с.87,88).

Рішенням Бобровицької міської ради Чернігівської області №701-13/VIII від 10.12.2021 змінено назву юридичної особи з «Відділ освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області» на «Відділ освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області», код 42265744 (а.с.95).

Зміна найменування не є правонаступництвом, а тому належним позивачем-2 у даній справі є Відділ освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі, прокурор зазначає про те, що предметом оскарження за даним позовом є законність та обґрунтованість укладення додаткових угод №1 від 04.11.2020, №2 від 06.11.2020, №3 від 23.11.2020, в результаті укладення яких відповідачу безпідставно та надмірно сплачено бюджетні кошти у розмірі 159525,90 грн., які підлягають стягненню з відповідача на підставі ч.1 ст.670 Цивільного кодексу України.

Також прокурор зазначив, що місцем виконання Договору №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020, є м.Бобровиця та Ніжинський (Бобровицький) район Чернігівської області, а тому позовна заява подана до Господарського суду Чернігівської області.

Позивач-1 у письмових поясненнях ставить під сумнів підстави представлення прокурором інтересів держави в особі Північного офісу Державної аудиторської служби України.

Щодо підстав звернення прокурора до суду з даним позовом суд зазначає таке.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частинами 3-5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. ст.1311 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

За доводами заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури правовідносини, пов?язані з використанням бюджетних коштів становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає. Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод про збільшення ціни товару за природний газ після укладення договору про закупівлю, не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і створює загрозу порушення економічних інтересів держави. Як наслідок, укладення додаткових угод з порушенням вимог законодавства призвело до додаткового витрачання коштів з бюджету та свідчить про нераціональне та неефективне використання бюджетних коштів і створює загрозу порушення інтересів держави у бюджетній сфері. Таким чином, у даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Прокурором у позові зазначено про безпідставне укладення додаткових угод і неправомірне збільшення ціни на природний газ, у зв?язку з чим позивачем-2 сплачено відповідачу кошти у надмірному розмірі за товар, який не був поставлений, що суттєво порушує інтереси держави, а тому є підставою для звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі позивачів: Північного офісу Державної аудиторської служби України та Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області.

Виходячи з приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя).

Аналіз ч. 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", який визначає підстави для звернення прокурора до суду свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

При цьому поняття "компетентний орган" вживається у значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі №910/4345/18).

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

У постанові від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями в спірних правовідносинах.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі 912/2385/18.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність залишення позову заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача-1: Північного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 159525,90 грн. без розгляду.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" уповноважений орган -центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері публічних закупівель.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні унормовано положеннями Закону України "Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні" та Положенням про Державну аудиторську службу України (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43).

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні" (в редакції на час існування спірних правовідносин) визначено, що головними завданнями органу державного фінансового контролю, зокрема, є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували в періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, за дотриманням законодавства про закупівлі.

Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03.02.2016 визначено, що Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (п.1 Положення).

Згідно із підпунктом 3 пункту 4 Положення Держаудитслужба, відповідно до покладених на неї завдань, реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, перевірки державних закупівель.

Відповідно до підпункт 9 пункту 4 Положення Держаудитслужба вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, зокрема, звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відносини органу державного фінансового контролю та інших державних органів під час реалізації заходів державного фінансово контролю, зокрема в частині, пов`язаній з наслідками належного чи неналежного дотримання ними господарського цивільного та іншого законодавства під час укладення та виконання договорів, у даному випадку обмежено нормами пункту 8 статті 10 вказаного Закону, який аналогічно визначений у підпункті 20 пункту 6 Положення про Державну аудиторську службу України.

Згідно із п.8 ч.1 ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право, крім іншого, порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Аналіз вищенаведених норм Закону свідчить, що орган держаного фінансового контролю наділений лише правом порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, за результатами проведених заходів державного фінансового контролю.

Як встановлено судом, заступником керівника обласної прокуратури до Північного офісу Державної аудиторської служби України та Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області направлявся лист №24-579вих22 від 20.07.2022 щодо проведення контрольних заходів, зокрема, моніторингу публічної закупівлі UA-2019-11-11-002917b із зазначенням виявлених порушень законодавства, визнання укладених додаткових угод до договору недійсними та стягнення надміру сплачених коштів (а.с.55-58).

Північний офіс Державної аудиторської служби України у листі №262613-17/3594-2022 від 27.07.2022 повідомив, що офісом не здійснювались заходи державного фінансового контролю у відділі освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області упродовж 2020-2022 років. Відповідно до ст. 2, п.8,10 ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні" та інших нормативних актів, які регулюють діяльність органів державного фінансового контролю, не передбачено звернення офісу до суду з позовом про визнання недійсними рішень тендерного комітету та договорів (у тому числі за результатами процедур закупівель) (а.с.59).

Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області у листі №262531-17/1647-2022 від 03.08.2022 повідомило, починаючи з січня 2020 року по червень 2022 року включно заходи державного фінансового контролю у відділі освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області не проводились, питання порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель, допущених при проведенні процедури закупівлі (у т.ч. укладений за її результатами Договір №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020) не перевірялись. Підстави проведення моніторингу зазначеної закупівлі, у порядку, встановленому законом, відсутні. Факти, викладені у зверненні будуть досліджені у разі проведення заходів державного фінансового контролю у відділі освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області (а.с. 60).

Відповідно до ч. 1 статті 5 Закону України "Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні" контроль за дотриманням законодавства в сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Отже, питання здійснення закупівель можуть перевірятися під час одного зі згаданих видів державного фінансового контролю, який визначається на підставі положень законодавства відповідно до конкретних обставин.

Інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб (ст.4 Закону України "Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні").

Згідно з ст.11 Закону України "Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні" плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державного фінансового контролю. Така ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ не частіше одного разу на календарний рік.

Відповідно до пункту 3 Порядку планування заходів державного фінансового контролю Державною аудиторською службою та її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №955 від 08.08.2001, зі змінами, проведення державного фінансового аудиту та інспектування здійснюється відповідно до планів проведення заходів державного фінансового контролю, які складаються на плановий період, яким є кожний квартал.

Позаплановою ревізією вважається ревізія, яка не передбачена в планах роботи органу державного фінансового контролю і проводиться на підставі рішення суду за наявності обставин, визначених у статті 11 Закону України "Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні".

Вичерпний перелік підстав для проведення перевірки закупівель визначено пунктом 4 Порядку проведення перевірок закупівель Державною аудиторською службою та її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №631 від 01.08.2013 зі змінами. Перевірка закупівель може бути ініційована органом державного фінансового контролю вищого рівня, якщо розпочато дисциплінарне провадження стосовно посадових або службових осіб органу державного фінансового контролю нижчого рівня, які проводили перевірку закупівель, моніторинг процедури закупівлі або у разі повідомлення їм про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Порядок здійснення моніторингу процедур публічних закупівель визначено статтею 8 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його дії.

У письмових поясненнях Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області вказало про те, що протягом 2020-2022 років та поточного 2023 року заходи державного фінансового контролю (державні фінансові аудити, інспектування, перевірки закупівель) у відділі освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області не проводились, по процедурі закупівлі за номером ID: UA-2019-11-11-002917-b питання порушення вимог законодавства у сфері публічних закупівель допущених при проведенні процедури закупівлі, в т.ч. укладений за її результатами договір Договір №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020 та додаткові угоди до нього не перевірялись. Планом проведення заходів державного фінансового контролю (ревізій та аудитів) Північного офісу Держаудитслужби на ІІІ квартал 20223 року у відділі освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області проведення таких заходів не передбачено. Посилається на норму ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі", у якій вказано про те, що моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його дії. Згідно з інформацією, розміщеною в електронній системі закупівель "Prozorro", відділом освіти Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області 03.01.2021 по вищезазначеній процедурі закупівлі оприлюднено звіт про виконання договору. Зазначає, що підстави проведення моніторингу зазначеної закупівлі, у порядку встановленому Законом України "Про публічні закупівлі" відсутні.

За таких обставин правові підстави для проведення моніторингу у порядку встановленому Законом України "Про публічні закупівлі" Управлінням Північного офісу Держаудитслужби відсутні, а доводи позивача-1 у цій частині судом приймаються до уваги.

Слід зазначити, що про вищевказані обставини Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області листом №262531-17/1647-2022 від 03.08.2022 повідомило Чернігівську обласну прокуратуру до подання позову.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Судом враховано, що підставою для звернення до суду з позовом у даній справі не є результати державного фінансового контролю, а тому залучення Чернігівською обласною прокуратурою Північного офісу Держаудитслужби як позивача-1 у даній справі є безпідставним, оскільки у спірних правовідносинах Держаудитслужба не набула статусу позивача.

Також суд звертає увагу та той факт, що прокурором в інтересах Держаудитслужби не заявлено жодних позовних вимог.

У зв`язку з викладеним у прокурора відсутні підстави наполягати на встановленні факту бездіяльності Північного офісу Державної аудиторської служби України у вигляді неналежного захисту державних інтересів щодо реалізації державної політики у сфері фінансового контролю, зокрема, при здійсненні державних закупівель.

З огляду на викладене суд доходить до висновку про те, що у даному випадку відсутні законні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі позивача-1 - Північного офісу Державної аудиторської служби України, що свідчить про звернення з позовом в інтересах особи, яка не може бути позивачем у справі, що є підставою для залишення без розгляду позову заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача-1: Північного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 159525,90 грн.

Даний позов подано також заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача-2: Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області (ідентифікаційний код 42265744) видом економічної діяльності Відділу освіти є 84.11 Державне управління загального характеру (а.с.52).

Згідно із п.1.6., 1.7. Положення про Відділ освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області (нова редакція), затвердженого рішенням Бобровицької міської ради, Відділ освіти є юридичною особою, організаційно-правова форма: орган місцевого самоврядування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17 (п.38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів. Аналогічну правову позицію викладено в постановах Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №917/341/19, від 02.02.2021 у справі №922/1795/19 та від 07.04.2021 у справі №917/273/20.

Прокурор, обґрунтовуючи звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області зазначив, що Відділ освіти, як орган місцевого самоврядування та який у розумінні ст.22 Бюджетного кодексу України є головним розпорядником бюджетних коштів (за рахунок яких здійснювалася закупівля природного газу за договором), що уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов?язань та здійснення видатків бюджету та зобов?язаний ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель.

Відділ освіти, укладаючи оспорювані додаткові угоди до договору, є органом, до компетенції якого віднесені повноваження контролю за використанням виділених їй бюджетних коштів та розпорядження коштами місцевого бюджету. Правомірне та раціональне використання бюджетних коштів беззаперечно становить інтерес територіальної громади в особі Відділу освіти.

Одним із основних принципів місцевого самоврядування за статтею 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є судовий захист прав місцевого самоврядування.

З огляду на приписи ч.1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до положень статті 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування" орган місцевого самоврядування має право звертатись до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1,4 ст. 61 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

За твердженнями прокурора, внаслідок укладення додаткових угод до договору про закупівлю природного газу, стороною якого є Відділ освіти, останній фактично отримав менше природного газу у порівнянні з первісним договором та за значно вищою ціною, а тому, виходячи з приписів ст. 670 Цивільного кодексу України, правом вимоги повернення сплаченої грошової суми з непоставлений товар наділений Відділ освіти.

Приймаючи до уваги те, що Відділ освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області, який забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів, був замовником закупівлі, а також стороною Договору, за яким за бюджетні кошти закуплено товар згідно оспорюваних додаткових угод та з його рахунків виділено кошти на оплату за Договором, права та охоронювані законом інтереси якого порушено внаслідок укладення додаткових угод та на рахунок якого повинні бути повернуті безпідставно (надмірно) сплачені грошові кошти, має повноваження контролю за використанням виділених йому бюджетних коштів та звернення до суду, а тому є належним позивачем у даних спірних правовідносинах.

Заступником керівника обласної прокуратури надіслано до Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області лист №24-231вих-22 від 18.02.2022 про надання інформації чи звертався останній до ТОВ «Благогаз Збут» про повернення коштів, безпідставно сплачених внаслідок укладення додаткових угод №1-3 до Договору №55 від 23.01.2020, чи вживались заходи до повернення (стягнення) бюджетних коштів, безпідставно сплачених внаслідок укладення зазначених додаткових угод (а.с.89-90).

Відділ освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області у листі №08-15/349 від 15.06.2022 повідомив заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури, що заходи за вказаним договором та додатковим за ним не проводилися (а.с.91).

За таких обставин вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області та звернення до суду із вказаним позовом у даній справі з огляду на незаконне укладення додаткових угод, на підставі яких сплачено бюджетні кошти у надмірній сумі, і невжиттям самостійно уповноваженим органом у спірних правовідносинах ефективних заходів щодо усунення таких порушень.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку про те, що прокурор правильно визначив позивача-2 у даній справі, а підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області щодо захисту порушених інтересів держави.

15.09.2022 заступником керівника Чернігівської обласної прокуратури направлено Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області лист №24-847вих22, в порядку ч.3,4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", в якому повідомляється про пред?явлення позову в інтересах останнього до Господарського суду Чернігівської області (152-157).

Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість звернення заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області з даним позовом та наявність у прокурора підстав для представництва інтересів держави в суді.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані матеріали, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Щодо визнання недійсними оспорюваних Додаткових угод № 1-3.

Причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсними Додаткових угод №1 від 04.11.2020, №2 від 06.11.2020, №3 від 23.11.2020 до Договору №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" та Відділом освіти Бобровицької міської ради.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов?язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України "Про публічні закупівлі", яким передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Згідно з пунктами 6, 11, 22 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі": договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару; замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону. При цьому предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті. що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За приписами ч. 4 ст. 41 вказаного Закону України "Про публічні закупівлі", у чинній на час спірних правовідносин редакції, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у чинній на час спірних правовідносин редакції, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Судом встановлено, що Договір №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" та Відділом освіти Бобровицької міської ради за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", і на момент підписання Договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціна та строк виконання зобов`язань за Договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Так, відповідно до пунктів 1.2., 3.2., 3.3. Договору річний плановий обсяг постачання газу - до 497872 куб.м.; ціна 1 куб. метру газу на момент укладання Договору становила 5000,00 грн., включала вартість послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. До сплати за 1 м.куб. 5000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Загальна сума договору складала 2489360,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%.

Водночас згідно з оспорюваними додатковими угодами №1-3 змінено істотні умови Договору, а саме: збільшено ціну за 1 м.куб. газу з 5000,00 грн. до 6384,20 грн. та зменшено кількість товару з 497,872 тис.куб.м. до 412,64581 тис.куб.м. Фактично ціна за 1 куб.м. газу збільшилася на 1384,20 грн., а об`єм газу, який підлягав поставці, було зменшено на 85,22619 тис.куб.м. у порівнянні з погодженим під час закупівлі.

Необхідність укладення оспорюваних додаткових угод №1-3 до Договору обґрунтовано відповідачем коливанням ціни газу на ринку, на підтвердження якого (коливання) відповідачем було надано цінові довідки Харківської торгово-промислової палати №1219/20 від 15.10.2020, №1316/20 від 30.10.2020.

Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання. Внесення змін до договору про закупівлю можливе лише у випадку коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Зокрема, у документі, який видає компетентний орган, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціна на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто, наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

При цьому постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим, його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції (постанова Верховного Суду у справі №927/491/19 від 18.06.2021).

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни природного газу на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).

Як вбачається з вказаних цінових довідок Харківської торгово-промислової палати, які стали підставою для укладення спірних додаткових угод №1-3, довідки №1219/20 від 15.10.2020, №1316/20 від 30.10.2020 видані після укладення Договору №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020, проте за своїм змістом зазначені довідки Харківської торгово-промислової палати є документами довідково-інформаційного характеру, що демонструють діапазон цін на природний газ на відповідний місяць в залежності від умов та обсягу постачання, що склались для різних постачальників на внутрішньому ринку, середньозважену ціну газу місячного ресурсу, яка розраховувалась на підставі даних, опублікованих на офіційному сайті ТБ "Українська енергетична біржа" та згідно з інформацією з офіційних сайтів суб`єктів ринку природного газу.

Вказані цінові довідки лише констатують рівень цін станом певні дати та не містять інформації про ціну природного газу станом на дату розгляду тендерної пропозиції - 09.01.2020. Самі по собі дані, викладені у цінових довідках, не можуть підтверджувати наявність/відсутність коливання ціни станом на дату укладення спірних додаткових угод до договору.

Суд доходить висновку про те, що довідки Харківської торгово-промислової палати №1219/20 від 15.10.2020, №1316/20 від 30.10.2020 не підтверджують коливання ціни такого товару на ринку в період від дати укладення договору до дати підписання Додаткових угод №1-3 (від 04.11.2020, 06.11.2020, 23.11.2020), а отже при укладенні Додаткових угод №1-3 щодо зміни ціни, така зміна здійснена без належного підтвердження коливання цін у сторону їх збільшення за відповідні періоди.

Вказані у даних із сайту Української енергетичної біржі відомості про середньозважені ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів у період з 23.01.2020 по 23.11.2020 свідчать про те, що в період між укладенням договору (23.01.2020, який діє до 31.12.2020) та укладенням додаткових угод №1-3 відбулось незначне коливання ціни газового палива на ринку, що не могло вплинути на зміну ціни за природний газ в сторону збільшення та стати беззаперечною підставою для укладення додаткових угод до Договору №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020.

Інших доказів на підтвердження ринкової вартості вказаного товару на момент укладення договору, що дало б можливість порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни, матеріали справи не містять.

Також слід зазначити, що метою вказаного Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення "каскадних" додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі".

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 ЦК України).

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Таким чином, беручи участь у процедурі публічних закупівель, товариство самостійно визначаючи ціну на предмет закупівлі, з урахуванням власного економічного обґрунтування рентабельності підприємства і можливості виконати взяті зобов`язання упродовж дії договору, чітко усвідомлювало свою можливість поставки товару за заявленими цінами протягом дії договору, адже вчиненню таких дій повинні передувати організаційні дії щодо закупки товару до сезонного здорожчання та його зберігання. Саме по собі коливання цін на ринку - природна обставина ринкових відносин, яка повинна братися до уваги при укладенні договорів з урахуванням підприємницького ризику. Саме лише коливання цін не є безумовною підставою внесення змін до договору.

Крім того, суд вважає, що сторони не могли не розуміти особливостей функціонування ринку газу (коливання цін на газ, їх сезонне зростання-падіння), що було прогнозовано, а тому вони не були позбавлені можливості визначити у договорі порядок зміни ціни, зокрема, які коливання ціни надають право на перерахунок ціни (порогові показники), формулу розрахунку нової ціни, якими саме документами має підтверджуватися коливання цін на ринку товару.

Також матеріали справи не містять жодних доказів, що відповідач у період застосування спірних Додаткових угод №1-3 дійсно змушений був придбавати природний газ для його подальшої передачі позивачу на виконання обов??язків за Договором за цінами, вказаними у відповідних цінових довідках.

Покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

Відділ освіти Бобровицької міської ради мав беззаперечне право на отримання газу за ціною, визначеною в укладеному сторонами Договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо необґрунтованих пропозицій відповідача про збільшення ціни, однак підписала спірні додаткові угоди, внаслідок чого ціна 1000 куб.м. газу збільшилась більш ніж на 10%, а обсяг поставки газу за Договором зменшився.

Укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар, за відсутності для цього визначених Законом України "Про публічні закупівлі" підстав, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору.

Ті обставини, що відповідач поставив меншу кількість товару, ніж було передбачено договором, внаслідок завищення ціни товару, не може стати обґрунтованою підставою для того, що б визнати такі дії сторін правомірними та такими, що відповідають вимогам Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п?ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач (Відділ освіти Бобровицької міської ради) як сторона Договору, розпоряджався не власними коштами, бюджетними.

Відтак, таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами), з огляду на що, Додаткові угоди №1 від 04.11.2020, № 2 від 06.11.2020, № 3 від 23.11.2020 до Договору №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020, підлягають визнанню недійсними.

Щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 159525,90 грн.

Відповідно до вимог ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За приписами ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до частини першої статті 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно Договором, тобто і поставка газу, і його оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції укладеного Договору.

Відповідно до умов Договору відповідач повинен був поставити позивачу природний газ за ціною 5000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% за 1 м.куб.

Як встановив суд, відповідачем у період з жовтня по грудень 2020 року поставлено позивачу-2 природний газ загальним обсягом 116,79377 куб.м. за який останній сплатив кошти у розмірі 732016,33 грн.

Прокурор у позовній заяві помилково зазначив про оплату позивачем-2 природного газу, поставленого за Актом приймання-передачі природного газу №РН-0003040 від 22.12.2020 на загальну суму 455498,40 грн., оскільки як вбачається з наданих прокурором доказів оплати фактично за вказаним Актом здійснено оплату лише на суму 444019,97 грн., і помилково включено в оплату суму 11478,43 грн., сплачену за платіжним дорученням №4429 від 22.12.2020, оскільки у призначенні платежу цього платіжного доручення зазначено Акт виконаних робіт №РН-0000767, в той час коли оплата здійснювалась по Акту приймання-передачі природного газу №РН-0003040 від 22.12.2020.

Таким чином, позивачем-2 за поставлений у період з жовтня по грудень 2020 року природний газ в обсязі 116,79377 куб.м. сплачено грошові кошти на загальну суму 732016,33 грн.

Враховуючи ціну, обумовлену у п. 3.2 Договору (5000,00 грн.), позивач повинен був сплатити відповідачу за поставлений у період з жовтня по грудень 2020 року природний газ в обсязі 116,79377 куб.м. кошти у розмірі 583968,85 грн., а, отже, розмір надмірно сплачених коштів становить 148047,48 грн. (732016,33 - 583968,85).

Відповідно, отримана відповідачем оплата у сумі 148047,48 грн. за товар, який не був поставлений відповідачем, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч.1 ст. 670 ЦК України.

За змістом пункту 11.1. Договору цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу, за умови включення споживача до Реєстру споживачів в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2020, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Оскільки між сторонами існують договірні відносини, то правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) є ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 22.06.2022 у справі № 917/1062/21, від 07.09.2022 у справі №927/1058/21. Зазначене спростовує твердження відповідача про відсутність підстав вимагати повернення коштів на підставі ч.1 ст.670 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача коштів підлягають частковому задоволенню в розмірі 148047,48 грн.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частиною 9 даної статті передбачено, що в випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, оскільки за висновком суду оспорювані додаткові угоди були підписані внаслідок неправомірних дій обох сторін в однаковій мірі, тобто як Відділом освіти Бобровицької міської ради, так і Товариством з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут", суд вважає, що судові витрати мають бути покладені на позивача-2 та відповідача в рівних частинах у сумі 4136,36 грн. на кожного.

Керуючись статтями 129, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 159525,90 грн. задовольнити частково.

2. Позов заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі позивача-1: Північного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 159525,90 грн. залишити без розгляду.

3. Визнати недійсними Додаткові угоди №1 від 04.11.2020, № 2 від 06.11.2020, № 3 від 23.11.2020 до Договору №55 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 23.01.2020, укладені між Відділом освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області (ідентифікаційний код 42265744) та Товариством з обмеженою відповідністю "Благогаз Збут" (ідентифікаційний код 41849377).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" (ідентифікаційний код 41849377, вул. Стрийська, буд.86-В, кв.1 (оф.2) м. Львів, Львівська область, 79026) на користь Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області (ідентифікаційний код 42265744, вул. Франка, 1, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400) грошові кошти в сумі 148047,48 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Стягнути з Відділу освіти Бобровицької міської ради Чернігівської області (ідентифікаційний код 42265744, вул. Франка, 1, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400) на користь Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 02910114) 4136,36 грн. судового збору.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Благогаз Збут" (ідентифікаційний код 41849377, вул. Стрийська, буд.86-В, кв.1 (оф.2) м. Львів, Львівська область, 79026) на користь Чернігівської обласної прокуратури (вул. Князя Чорного, 9, м. Чернігів, 14000, ідентифікаційний код 02910114) 4136,36 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 17.10.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.10.2023.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.О. Демидова