ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Справа № 924/232/22 (686/31236/19)

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:

позивача - Ваків В.В.

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022, повний текст складено 30.12.2022, у справі №924/232/22 (686/31236/19) (суддя Кочергіна В.О.)

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Проскурів"

про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

в межах справи №924/232/22

про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів"

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 у справі №924/232/22 (686/31236/19) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах справи №924/232/22 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Проскурів".

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою в якій, з підстав висвітлених в ній, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким: позов ОСОБА_1 до ПАТ "Проскурів" про визнання незаконним і скасування наказу №9ос/1-К від 13.09.2019 про звільнення з роботи, поновлення на роботі і стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволити; визнати незаконним і скасувати наказ генерального директора ПАТ "Проскурів" № 9ос/1-К від 13.09.2019 про звільнення ОСОБА_1 з роботи; поновити ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера ПАТ "Проскурів"; стягнути з ПАТ "Проскурів" на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 16.09.2019 по 15.09.2021 в сумі 537 417 грн 69 коп.; - вирішити питання відшкодування понесених позивачем судових витрат в сумі 24 903, 18 грн, стягнувши їх з ПАТ "Проскурів" на користь ОСОБА_1 .

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі №924/232/22 (686/31236/19) апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 12.01.2023 задоволено частково. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 у справі №924/232/22 (686/31236/19) скасовано. Прийнято нове рішення. Позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано Наказ №9ос/1-К від 13.09.2021 року про звільнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з посади головного бухгалтера Публічного акціонерного товариства "Проскурів" на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді головного бухгалтера в Публічному акціонерному товаристві "Проскурів" з визначеним посадовим окладом та робочим місцем. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 537 417, 69 грн - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01.08.2023 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проскурів" від 08.05.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі №924/232/22 (686/31236/19) залишено без задоволення. Касаційну скаргу ОСОБА_1 від 09.05.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі №924/232/22 (686/31236/19) в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 537 417, 69 грн задоволено. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 924/232/22 (686/31236/19) в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 537 417, 69 грн скасовано. В частині задоволених позовних вимог постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 924/232/22 (686/31236/19) залишено без змін. Справу №924/232/22 (686/31236/19) в скасованій частині направлено на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

20.09.2023 матеріали справи №924/232/22 (686/31236/19) надійшли до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №924/232/22 (686/31236/19) розгляд апеляційної скарги призначено на "10" жовтня 2023 р. об 14:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №1.

Запропоновано відповідачу - у строк до 06.10.2023 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (з урахуванням вказівок, що містяться у постанові Верховного Суду від 01.08.2023 у справі №924/232/22 (686/31236/19)) в порядку передбаченому ст. 263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Роз`яснено учасникам справи право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, передбачене статтею 197 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали направлено сторонам на електронні адреси, відомості про які наявні в матеріалах справи (а.с. 198, т. 4).

09.10.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 у справі №924/232/22 (686/31236/19) в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення (а.с. 208-215, т. 4).

10.10.2023 до початку судового засідання від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що адвокат Керницька І.Р. перебуває у відпустці, на підтвердження чого долучено Наказ "Про надання відпустки" №5К від 26.09.2023.

В судове засідання 10.10.2023 з`явився представник позивача (в режимі відеоконференцзв`язку з приміщення Господарського суду Хмельницької області), який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та надав усні пояснення.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів його відхиляє, враховуючи наступне.

Відповідно до норм ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі.

Враховуючи те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, заявником клопотання не доведено, а судом не встановлено наявності обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без його участі, судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження про день, час та місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 21.11.2018 прийнято на роботу на посаду заступника головного бухгалтера в ПАТ "Проскурів".

Наказом №4 від 28.03.2019 т.в.о. генерального директора ПАТ "Проскурів" О.Ю. Літвіна з 28.03.2019 ОСОБА_1 переведена на посаду головного бухгалтера ПАТ "Проскурів" з посадовим окладом згідно штатного розпису.

До 03.09.2019 місце розташування ПАТ "Проскурів" визначалося за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька № 257.

Рішенням Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03.09.2019 року було змінено місце розташування товариства з адреси: АДРЕСА_2 на адресу: АДРЕСА_3 .

Генеральним директором ПАТ "Проскурів" Будзінським В.Б. видано наказ від 06.09.2019 №8, про те, що починаючи з 09.09.2019 переміщено робоче місце працівників за списком, згідно додатку № 1 до даного наказу, до приміщення ПАТ "Проскурів" за новою адресою: АДРЕСА_3 , в тому числі і позивача ОСОБА_1

ОСОБА_1 звільнено з посади головного бухгалтера ПАТ "Проскурів" 13.09.2019 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з нез`явленням на робочому місці у період з 09.09.2019 по 11.09.2019 фактично за прогул.

Згідно листа-повідомлення ПАТ "Проскурів" за вих.№80 від 30.11.2022 (на адвокатський запит №291 від 29.11.2022) посадова інструкція головного бухгалтера ПАТ "Проскурів", яка була чинною станом на вересень 2019 року, у ПАТ "Проскурів" за адресою: АДРЕСА_3 відсутня, що підтверджується актом про відсутність документів від 18.09.2019.

06.09.2019 комісією, у складі ОСОБА_2 (члена наглядової ради), ОСОБА_3 (зав. господарством) та ОСОБА_4 (головного енергетика) було складено акт №1/КАМ про те, що 06.09.2019 ОСОБА_1 зачитано вголос та вручено копію наказу Генерального директора ПАТ "Проскурів" №8 від 06.09.2019 р., яким переміщено її робоче місце до приміщення ПАТ "Проскурів" за адресою: АДРЕСА_3 . Також, ОСОБА_1 було запропоновано власноручним підписом засвідчити факт ознайомлення із даним наказом та отримання його копії, на що ОСОБА_1 у їх присутності категорично відмовилась розписуватись у будь-яких документах.

З 09.09.2019 по 13.09.2019 протягом робочого дня з 9.00 год. по 18.00 год. ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці в приміщенні ПАТ "Проскурів" за адресою АДРЕСА_3 , про причини неявки не повідомила, про що комісією було складено відповідні акти (№2/КАМ від 09.09.2019р., №3/КАМ від 10.09.2019р., №4/КАМ від 11.09.2019р., №5/КАМ від 12.09.2019р., №6/КАМ від 13.09.2019);

11.09.2019 ОСОБА_2 було складено доповідну записку про те, що на виконання наказу Генерального директора №8 від 06.09.2019 ОСОБА_1 , яка працює у ПАТ "Проскурів" головним бухгалтером, була повідомлена належним чином про переміщення її робочого місця до приміщення ПАТ "Проскурів" за новою адресою: АДРЕСА_3 . Однак, всупереч наказу, ОСОБА_1 на новому робочому місці у період з 09.09.2019р. по 11.09.2019р. була відсутня, про причини відсутності не повідомляла. Факт відсутності працівника підтверджується актами за відповідний період часу, складеними комісійно. Такі дії працівника мають ознаки дисциплінарного проступку, а саме прогулу. Також у доповідній записці запропоновано витребувати у працівника ОСОБА_1 письмові пояснення щодо причин відсутності на робочому місці.

Розпорядженням Генерального директора ПАТ "Проскурів" від 11.09.2019р. було зобов`язано ОСОБА_1 надати письмові пояснення щодо причин відсутності на робочому місці у робочий час з 09.00 год. до 18.00 год. у робочі дні з 09.09.2019р. по 11.09.2019р. та встановлено кінцевий термін надання письмових пояснень до 18:00 год 12.09.2019.

В матеріалах справи наявний табель обліку робочого часу за вересень 2019. по працівнику ОСОБА_1 , затверджений відповідальною особою зав. господарством ОСОБА_3 30.09.2019. У вказаному табелі обліку робочого часу стоять прогули за період 09.09.2019-11.09.2019.

Також у справі наявний, наданий ОСОБА_1 , табель обліку робочого часу за вересень 2019, складений головним бухгалтером ОСОБА_1 , затверджений головою наглядової ради ОСОБА_5 , за вересень 2019 року. У вказаному табелі обліку робочого часу по ОСОБА_1 стоять 8 год. часи присутності на робочому місці за період 09.09.2019-13.09.2019.

09.09.2019 генеральним директором ПАТ "Проскурів" адресовано ОСОБА_1 вимогу щодо негайного прибуття на робоче місце по АДРЕСА_3 та передання документів в межах своєї компетенції.

13.09.2019 генеральним директором ПАТ "Проскурів" ОСОБА_6 видано наказ № 9ос/1-К, яким звільнено ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера ПАТ "Проскурів" з 13.09.2019 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з нез`явленням на робочому місці у період з 09.09.2019р. по 11.09.2019р.

13.09.2019 комісією у складі ОСОБА_2 (члена наглядової ради), ОСОБА_3 (зав. господарством) та ОСОБА_4 (головного енергетика) складено акт № 10/КАМ про те, що 13.09.2019 р. ОСОБА_1 зачитано вголос та вручено копію наказу Генерального директора ПАТ "Проскурів" №9ос/1-К від 13.09.2019 р. яким звільнено ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера ПАТ "Проскурів" з 13.09.2019 р. на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Також у акті зазначено, що ОСОБА_1 було роз`яснено право на особисте отримання трудової книжки та запропоновано власноручно розписатися під текстом зазначеного наказу про факт ознайомлення із його змістом та отримання його копії. У акті зафіксовано, що ОСОБА_1 категорично відмовилась розписуватися про ознайомлення із наказом Генерального директора №9ос/1-К від 13.09.2019 р. та повідомила, що отримувати трудову книжку не буде, будь-які підписи ставити також не буде.

Згідно довідки ПАТ "Проскурів" від 05.02.2020 р. №71, у ПАТ "Проскурів" первинна профспілкова організація не створена, відомостями про участь членів трудового колективу у профспілкових організаціях ПАТ "Проскурів" не володіє.

Матеріали справи містять Протокол загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів" №5 від 19.10.2012 (голова зборів - ОСОБА_5 , секретар - ОСОБА_7 ), за результатами проведення яких, ухвалили, зокрема: затвердити Статут ПАТ "Проскурів" у новій редакції; затвердити повноваження ОСОБА_6 , як генерального директора ПАТ "Проскурів", затвердити повноваження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як членів дирекції ПАТ "Проскурів"; затвердити Положення про дирекцію, Положення про ОСОБА_10 , Положення про ревізійну комісію.

Генеральним директором ПАТ "Проскурів" Будзінським В.Б. видано наказ від 06.09.2019 №8 про переміщення з 09.09.2019 робочого місця працівників за списком, згідно додатку № 1 до даного наказу, до приміщення ПАТ "Проскурів" за новою адресою: АДРЕСА_3 , в тому числі і позивача ОСОБА_1 .

Водночас, як установлено судами апеляційної та касаційної інстанції, матеріали справи не містять доказів ознайомлення ОСОБА_1 з наказом від 06.09.2019 № 8 про визначення її робочого місця за новою адресою та доказів із власноручним підписом ОСОБА_1 про вручення їй особисто копії наказу від 06.09.2019 № 8, яким переміщено її робоче місце за новою адресою.

Позивач, вважаючи її звільнення незаконним, звернулася до суду за захистом своїх прав, а саме визнання незаконним та скасування наказу про звільнення; поновлення на роботі; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 у справі №924/232/22 (686/31236/19) у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі №924/232/22 (686/31236/19) апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 12.01.2023 задоволено частково. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 у справі №924/232/22 (686/31236/19) скасовано. Прийнято нове рішення. Позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано Наказ №9ос/1-К від 13.09.2021 року про звільнення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з посади головного бухгалтера Публічного акціонерного товариства "Проскурів" на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді головного бухгалтера в Публічному акціонерному товаристві "Проскурів" з визначеним посадовим окладом та робочим місцем. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі 537 417, 69 грн - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01.08.2023 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проскурів" від 08.05.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі №924/232/22 (686/31236/19) залишено без задоволення. Касаційну скаргу ОСОБА_1 від 09.05.2023 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі №924/232/22 (686/31236/19) в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 537 417, 69 грн задоволено. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 924/232/22 (686/31236/19) в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 537 417, 69 грн скасовано. В частині задоволених позовних вимог постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 у справі № 924/232/22 (686/31236/19) залишено без змін.

Справу №924/232/22 (686/31236/19) в скасованій частині направлено на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Колегія суддів касаційної інстанції повважала передчасним висновок суду апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та зазначила, що суд апеляційної інстанції не був позбавлений права в межах наданих йому повноважень та у межах заявлених позовних вимог самостійно розрахувати розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч. 5 ст. 310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 01.08.2023 у справі №924/232/22 (686/31236/19) вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 у справі №924/232/22 (686/31236/19) в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

В розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під захистом права розуміється державна примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути виражений як концентрований вираз змісту (суті) державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в іншій спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Вимоги апеляційної скарги переглядаються апеляційним судом лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 537 417, 69 грн.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці, у тому числі і за укладеним трудовим договором, визначено Кодексом законів про працю України.

Статтею 21 КЗпП України встановлено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з дотриманням внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до частин 1, 2 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі №755/12623/19 дійшла висновку, що "Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах".

Обґрунтовуючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач зазначає, що нею було застосовано Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передували події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Позивач ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади у вересні 2019 року.

Так, матеріали справи містять Витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 (Довідка Пенсійного фонду України форма ОК-5), у тому числі і за 2019 рік за період із січня по липень.

За липень, згідно Реєстру, розмір нарахованої заробітної плати становить 30 998, 56 грн (а.с. 22-26, т. 1).

За серпень 2019 року відомості у Реєстрі про розмір нарахованої та виплаченої суми заробітної плати відсутні.

Виходячи із розміру нарахованої позивачу заробітної плати за липень 2019 року (за даними Витягу з реєстру застрахованих осіб) та середньомісячного розміру за серпень 2019 (16 200, 00 грн.), середньоденний розмір заробітної плати працівника, за її розрахунком, становить 1 072, 69 грн. та 253, 93 грн., відповідно.

Загальний час вимушеного прогулу працівника становить 501 робочий день (з 16.09.2019 по 15.09.2021).

Як вбачається із заяви позивача про збільшення позовних вимог (а.с. 94-96, т. 2) за липень 2019 нарахована і виплачена заробітна плата в розмірі 30 998, 56 грн, за серпень 2019 року підлягала нарахуванню заробітна плата в розмірі 16 200, 00 грн., але не нарахована і не виплачена що підтверджується Штатним розписом ПАТ "Проскурів" на 2019 р та Витягом з Реєстру застрахованих осіб ДРЗДСС ОК-5.

Загальна кількість робочих днів за липень та серпень 2019 р. становить 44 робочих дні.

Відтак, за розрахунком позивача, загальний розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 537 417, 69 грн.

Однак, колегія суддів апеляційного суду приходить висновку, що позивачем такі розрахунки проведені із порушенням встановленого порядку.

Так, в основу розрахунку за липень 2019 року покладена сума 30 998, 56 грн (нарахування і виплата підтверджуються даними Реєстру); за серпень 2019 року у розрахунку визначена сума 16 200 грн.

Позивач у розрахунку вказує, що сума 16 200 грн. встановлена штатним розписом та підтверджується витягом із Реєстру, проте колегією суддів встановлено, що Реєстром вказана сума не підтверджується, а встановлення посадового окладу штатним розписом не може свідчити про нарахування та саме виплату заробітної плати за певний період, зокрема за серпень 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Довідки про заробітну плату (грошове забезпечення) вих.№42 від 29.06.2022, виданої ОСОБА_1 , нарахована заробітна плата за липень 2019 року складає 30 998, 56 грн за 23 робочі дні; за серпень - 4 173, 00 за 21 робочий день, разом 35 171, 56 за 44 робочих дні.

Так, колегія суддів для обрахунку за серпень 2019 р. період визначає мінімальний розмір заробітної плати, який був установлений усім працівникам товариства за зазначений період, а саме 4 173, 00 грн. (а.с. 59, т. 2).

Відтак, суд апеляційної інстанції враховує саме цю суму при здійсненні обрахунку.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у подібній справі №924/232/22 (686/31232/19), постанова від 29.08.2023.

Виходячи із розміру нарахованої позивачу заробітної плати за липень 2019 року (за даними Витягу з реєстру застрахованих осіб) та середньомісячного розміру заробітної плати за серпень 2019, середньоденний розмір заробітної плати працівника становить 799, 36 грн. (30 998, 56 грн. + 4 173, 00 грн. / 44 дні = 799, 36 грн.)

Загальний час вимушеного прогулу працівника становить 501 день.

Відтак загальний розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача ОСОБА_1 становить 400 479, 36 грн. (799, 36 грн. * 501 дн.), що не суперечить п.8 Порядку №100 та підлягає стягненню на користь останнього.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підприємство Публічне акціонерне товариство "Проскурів", до якого заявлено позовні вимоги про поновлення на посаді ні на момент прийняття оспорюваного рішення, ні на момент ухвалення постанови не реорганізоване і не ліквідоване.

Колегією суддів також з`ясовано, що станом на 13.09.2019 (місяць, у якому працівника незаконно звільнили) діяв затверджений штатний розпис, у якому мала місце посада заступника головного бухгалтера.

Таким чином, доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі, частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного провадження, що є наслідком часткового задоволення апеляційної скарги.

Заперечення відповідача суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вони спростовані зазначеними вище обставинами.

Отже, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що наданий позивачем розрахунок на суму 537 417, 69 грн не підтверджений матеріалами справи у повному обсязі, а відтак позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню, враховуючи їх перерахунок судом апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції не врахував вищезазначеного та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на встановлене судом апеляційної інстанції, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України, колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи в позові в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допустився неправильного застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 537 417, 69 грн підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 у справі №924/232/22 (686/31236/19) - скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 277, 278, 279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 у справі №924/232/22 (686/31236/19) в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 537 417, 69 грн задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.12.2022 у справі №924/232/22 (686/31236/19) в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 537 417, 69 грн скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволити частково.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства "Проскурів" (вулиця Володимира Глушенкова, 11, Хмельницький, Хмельницька область, 29021, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) - середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 400 479, 36 грн.

В решті вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

4. Господарському суду Хмельницької області видати наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, окрім випадків, визначених ст.ст. 287-291 ГПК України.

6. Справу №924/232/22 (686/31236/19) повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "12" жовтня 2023 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Грязнов В.В.