ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/82/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання: Колцун В.В.,

за участю представників:

від ОСОБА_1 Папушенко І.Г.,

від Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" участі не брали,

від ОСОБА_2 участі не брали,

розглянувши апеляційну скаргу Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25"

на рішення Господарського суду Одеської області від 03.07.2023, прийняте суддею Шаратовим Ю.А., м. Одеса, повний текст складено 13.07.2023,

у справі №916/82/23

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову б/н від 31.03.2023 (вх.№10842/23 від 04.04.2023) просив визнати недійсним рішення правління Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" про обрання з 14.01.2022 ОСОБА_2 новим головою правління Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", прийняте з третього питання порядку денного і оформлене протоколом б/н засідання правління Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" від 13.01.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю обрання ОСОБА_2 головою правління Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", членом якого є позивач, оскільки оскаржуване рішення правління про обрання останньої на вказану посаду було прийнято з низкою істотних порушень чинного законодавства та статуту відповідача.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 10.01.2023 відкрито провадження у справі №916/82/23.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.07.2023 у справі №916/82/23 (суддя Шаратов Ю.А.) позов задоволено; визнано недійсним рішення правління Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25": обрати з "14" січня 2022 року ОСОБА_2 новим головою правління Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", прийняте з питання третього порядку денного і оформлене протоколом б/н засідання правління Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" від 13 січня 2022 року; стягнуто з Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 2481 грн.

Судове рішення мотивоване тим, що прийняття оскаржуваного позивачем рішення неповноважним складом правління з порушенням встановленої процедури порушує права ОСОБА_1 на участь в управлінні кооперативом, а також обирати і бути обраним в органи управління вказаного кооперативу.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Гаражний кооператив "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" звернувся з апеляційною скаргою, яка підписана головою правління Арнацькою В.Ю. і в якій відповідач просить рішення Господарського суду Одеської області від 03.07.2023 у справі №916/82/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що станом на момент звернення до суду з позовом у даній справі ОСОБА_1 вже не був членом Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", у зв`язку з чим спір у цій справі не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а оскаржуване рішення правління жодним чином не порушує прав та законних інтересів позивача. Водночас, за твердженням апелянта, виконання рішення у даній справі фактично припинить діяльність Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", як юридичної особи, на невизначений термін.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 24.08.2023 (вх.№2272/23/Д2 від 28.08.2023) ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 03.07.2023 у справі №916/82/23 без змін. Зокрема, позивач посилається на те, що членство останнього у Гаражному кооперативі "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" під час розгляду даної справи в суді першої інстанції жодним з учасників справи не заперечувалось, а виконання оскаржуваного рішення місцевого господарського суду не призведе до неможливості подальшого функціонування відповідача як юридичної особи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 14.08.2023 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, а в подальшому ухвалою суду від 05.09.2023 призначено справу №916/82/23 до розгляду на 11.10.2023 о 10:00.

У судовому засіданні 11.10.2023 ОСОБА_1 висловив заперечення проти задоволення апеляційної скарги; представники Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" та ОСОБА_2 участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т.ІІ а.с.55, 56).

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.1999 проведено державну реєстрацію Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №0033826 від 28.10.2008.

ОСОБА_1 є членом Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", що підтверджується відповідним посвідченням №217.

Згідно з преамбулою статуту Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", затвердженого рішенням загальних зборів членів кооперативу, оформленим протоколом №1 від 25.11.1998 (далі статут Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25"), даний кооператив є добровільним об`єднанням громадян для спільного використання металевих гаражів, що належать їм на праві приватної власності.

Метою створення кооперативу є забезпечення правильного встановлення металевих гаражів на відведеній ділянці, організація належної охорони, створення найбільш сприятливих умов для зберігання транспортних засобів, виконання технічного обслуговування та дрібного ремонту (пункт 2.1 статуту Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25").

У пункті 6.2 статуту Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" передбачено, що до органів управління кооперативу належать: загальні збори членів кооперативу (вищий орган); правління, голова (виконавчий орган); ревізійна комісія (контролюючий орган).

В силу пунктів 6.7, 6.8 статуту Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" вибори правління та ревізійної комісії здійснюються відкритим голосуванням. Голова кооперативу обирається загальними зборами на строк до п`яти років. Голова здійснює повсякденне керівництво діяльністю кооперативу, забезпечує виконання рішень загальних зборів, представляє інтереси кооперативу у відносинах з державними органами та іншими установами і організаціями, несе відповідальність за господарську діяльність кооперативу.

Рішенням загальних зборів членів Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", оформленим протоколом б/н від 12.12.2021, вирішено:

-обрати ОСОБА_3 головою загальних зборів членів кооперативу, а ОСОБА_2 секретарем загальних зборів членів кооперативу та надати їм повноваження на підписання протоколу та додаткових документів;

-провести загальних зборів членів кооперативу за процедурою відповідно до положень Закону України "Про кооперацію";

-затвердити перелік дійсних членів кооперативу згідно з додатком та внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про те, що засновниками (учасниками) юридичної особи є члени Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", а також щодо відсутності бенефіціарних власників;

-припинити повноваження голови правління та правління Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", обрати новий склад правління ( ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 ) та доручити правлінню кооперативу здійснити обрання нового голови правління зі свого складу;

-припинити повноваження ревізійної комісії та обрати нового ревізора кооперативу ОСОБА_8 ;

-затвердити нову редакцію статуту та надати повноваження голові правління ОСОБА_3 на підписання статуту кооперативу;

-затвердити з 01.01.2022 на безстроковий період кошторис та щомісячний членський внесок згідно з додатком.

У матеріалах справи міститься копія статуту Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", затвердженого вищенаведеним рішенням загальних зборів членів, оформленим протоколом б/н від 12.12.2021.

13.01.2022 відбулося засідання правління Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", на якому було прийнято рішення, оформлене протоколом б/н від 13.01.2022, про обрання ОСОБА_2 секретарем засідання правління та надання їй повноважень на підписання протоколу і додаткових документів; звільнення ОСОБА_3 з посади голови правління Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" з 13.01.2022 та обрання ОСОБА_2 новим головою правління вказаного кооперативу з 14.01.2022.

Відповідно до вищенаведеного протоколу б/н від 13.01.2022 на засіданні були присутні члени правління: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 .

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/636/22, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.12.2022 та постановою Верховного Суду від 25.05.2023, задоволено позов ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" про визнання недійсним рішення загальних зборів: визнано недійсним рішення, оформлене протоколом загальних зборів членів Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" б/н від 12.12.2021.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання недійсним рішення загальних правління Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", оформленого протоколом б/н від 13.01.2022, про обрання ОСОБА_2 з 14.01.2022 новим головою правління даного кооперативу.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд послався на порушення прав ОСОБА_1 у зв`язку з прийняттям оскаржуваного позивачем рішення неповноважним складом правління та з порушенням встановленої процедури.

Колегія суддів погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про задоволення позову з огляду на наступне.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

В силу частин першої, другої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 Господарського кодексу України).

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію".

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Таким чином, гаражний кооператив є господарською організацією юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

За умовами частини першої статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Отже, члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Саме така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі №509/577/18, від 01.10.2019 у справі №910/7554/18 та від 17.12.2019 у справі №904/4887/18.

Посилання апелянта на те, що станом на момент звернення до суду з позовом у даній справі ОСОБА_1 вже не був членом Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", у зв`язку з чим спір у цій справі не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, колегією суддів оцінюються критично, оскільки членство позивача у вказаному кооперативі підтверджується наявною у матеріалах справи копією посвідчення. Крім того, жодного доказу на припинення членства ОСОБА_1 у Гаражному кооперативі "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" до суду першої інстанції відповідачем не подано.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про кооперацію" вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

Статтею 15 Закону України "Про кооперацію" визначено, що виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Члени правління та голова кооперативу обираються загальними зборами членів кооперативу на строк, визначений статутом, але не більше ніж на п`ять років. Порядок обрання або відкликання членів правління та голови кооперативу, а також порядок проведення засідань правління кооперативу та прийняття ним рішень визначаються статутом кооперативу.

Аналогічні повноваження загальних зборів членів кооперативу щодо обрання голови кооперативу передбачені пунктом 6.8 статуту Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25".

Отже, апеляційний господарський суд зазначає, що чинним законодавством та статутом відповідача конкретно визначено, що органом управління, до компетенції якого віднесено прийняття рішення щодо обрання голови кооперативу, виступають загальні збори членів кооперативу.

Водночас положення статуту Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", затвердженого рішенням загальних зборів членів, оформленим протоколом б/н від 12.12.2021, якими передбачена можливість обрання правлінням голови кооперативу за наявності відповідного доручення загальних зборів, судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки рішенням Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/636/22, що набрало законної сили та є чинним, зазначене рішення загальних зборів визнано недійсним, у зв`язку з чим воно не створює жодних юридичних наслідків з моменту його прийняття.

З аналогічних підстав колегія суддів вважає необґрунтованими також і доводи відповідача про те, що правління Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" було уповноважене на обрання голови вказаного кооперативу на підставі оформленого протоколом б/н від 12.12.2021 рішення загальних зборів, визнаного недійсним в судовому порядку.

Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що оскаржуване позивачем рішення було прийняте правлінням, яке на мало відповідних повноважень для прийняття такого рішення про обрання голови кооперативу.

Крім того, з огляду на те, що рішенням Господарського суду Одеської області від 18.10.2022 у справі №916/636/22 визнано недійсним рішення загальних зборів, яким у тому числі було обрано новий склад правління, Південно-західний апеляційний господарський суд наголошує на тому, що оскаржуване позивачем рішення було прийнято неповноважним складом правління.

За таких обставин, беручи до уваги прийняття оскаржуваного ОСОБА_1 рішення неповноважним складом правління та за відсутності у останнього відповідної компетенції, колегія суддів погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про наявність правових підстав для задоволення позову.

Твердження скаржника про те, що виконання рішення у даній справі фактично припинить діяльність Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25", як юридичної особи, на невизначений термін, є безпідставними, оскільки визнання недійсним рішення про обрання голови кооперативу жодним чином не призводить до припинення юридичної особи та не створює перешкоди для здійснення нею господарської діяльності, натомість має наслідком виключно зміну керівництва такого кооперативу.

Доводи апелянта стосовно того, що оскаржуване рішення не порушує прав та законних інтересів позивача, апеляційним господарським судом оцінюються критично, адже за умовами частини першої статті 12 Закону України "Про кооперацію" та частини першої статті 99 Господарського кодексу України одними з основних прав члена кооперативу є участь в управлінні кооперативом, а також право обирати і бути обраним в органи управління кооперативом, проте прийняття вищенаведеного рішення неповноважним складом правління з порушенням встановленої процедури безумовно порушує вказані права ОСОБА_1 (зокрема, внаслідок безпідставного позбавлення позивача права внести пропозиції стосовно кандидатури голови кооперативу, права обрати голову кооперативу, а також самому бути обраним на вказану посаду, при цьому питання обрання керівника кооперативу в силу положень чинного законодавства та статуту має пріоритетне значення для господарської діяльності відповідача, у зв`язку з чим воно віднесене до виключної компетенції загальних зборів).

За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 03.07.2023 у справі №916/82/23 не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Гаражного кооперативу "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 03.07.2023 у справі №916/82/23 без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Гаражний кооператив "ЖИТОМІРСЬКИЙ-25".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.10.2023.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук