ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/448/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Тячівської окружної прокуратури Закарпатської обласної прокуратури, м. Тячів в Закарпатській області в інтересах держави

в особі позивача 1 Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, м. Ужгород

в особі позивача 2 Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району, с. Усть-Чорна Закарпатської області

до відповідача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», м. Київ в особі філії «Мокрянське лісомисливське господарство», с. Красна Закарпатської області

про відшкодування шкоди заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища на суму 432 968,71 грн,

Секретар судового засідання Райніш М.І.

За участі представників сторін:

від прокуратури Черненко С.С.;

від позивача 1 Пеняк Н.М.;

від позивача 2 не з`явився;

від відповідача не з`явився;

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

Тячівська окружна прокуратура Закарпатської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області (позивач-1) в особі Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району (позивач-2) заявили позов до Державного підприємства «Мокрянське лісомисливське господарство», яким просять стягнути з відповідача 432 968,71 грн відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу. Позов заявлено з посиланням на статті 3, 5, 41, 42, 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 19, 64, 86, 90, 105, 107 Лісового кодексу України, статті 1166, 1172 Цивільного кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ Господарського суду Закарпатської області, до розгляду справи № 907/448/22 визначено суддю Ушак І.Г.

Розпорядженням керівника апарату суду від 08.03.2023 року № 02-02/16/23 у зв`язку з припиненням повноважень судді Ушак І.Г., призначено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ Господарського суду Закарпатської області, до розгляду справи № 907/448/22 визначено суддю Андрейчука Л.В.

Ухвалою суду від 09.03.2023 прийнято справу № 907/448/22 до провадження, постановлено розгляд справи почати спочатку, здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

На адресу суду 20.03.2023 надійшов відзив на позовну заяву.

На адресу суду 12.04.2023 від прокуратури надійшли письмові пояснення.

Ухвалою суду від 29.05.2023 здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №907/448/22 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 20.09.2023 закрито підготовче провадження. Призначено судовий розгляд справи по суті.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшло клопотання представника відповідача від 19.10.2023 вх. № 02.3.1-02/7316/23 про заміну відповідача правонаступником.

Ухвалою суду від 19.10.2023 замінено відповідача по справі №907/448/22 Державне підприємство «Мокрянське лісомисливське господарство» його правонаступником державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (Україна, 01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А; код в ) в особі філії «Мокрянське лісомисливське господарство» (Україна, 90523, Закарпатська обл., Тячівський р-н, село Красна, вул. Підчос, будинок 87, код в ).

Попередній розрахунок понесених прокуратурою судових витрат становить 6 494,53 грн судового збору.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція прокурора.

Прокурор просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідно до наведених розрахунків розміру шкоди, проведених Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області та підтверджених висновком експерта, в результаті незаконних рубок державним інтересам заподіяно матеріальну шкоду в загальній сумі 432 968,71 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області не вживалися заходи досудового врегулювання спору; будь-які інші заходи реагування даним органом на також не вживались. На підтвердження повідомлення позивача в порядку частини 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру про звернення до суду прокурором до позовної заяви додано лист від 10.05.2022 року.

У свою чергу, органом місцевого самоврядування належних заходів щодо судового захисту порушених інтересів територіальної громади також не вживалось. В порядку частини 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру Усть-Чорнянська селищна рада Тячівського району повідомлена про звернення до суду листом від 10.05.2022р.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду в особі Державної екологічної інспекції у Закарпатській області та Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району.

Правова позиція відповідача.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки докази того, що незаконна рубка була здійснена на території Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району та на території, яка перебуває в постійному користуванні ДП «Мокрянське ЛМГ», в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, надаючи оцінку Акту про результати проведення спільної ревізії майстерських дільниць Русько-Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ», встановлено його невідповідність, а саме: позовні вимоги ґрунтуються на перевірці Мокрянського лісництва, а як доказ долучено акт ревізії Русько-Мокрянського лісництва. Дана невідповідність позовних вимог та доказів також наявна й в інших доказах, а саме: розрахунок шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками встановлювався в Мокрянському лісництві, а польова відомість відбувалась у Русько-Мокрянському.

Також зауважує, що у Акті відсутній детальний опис виявленого порушення, не зазначено їх розмір та яким приладом здійснено заміри, відсутні посилання на нормативно-правові акти, якими керувались при складанні Акту, а також не встановлено винних осіб та дій чи бездіяльності відповідача. які б виразилися у неналежному здійсненні заходів з охорони та збереження лісу у формі бездіяльності та призвели до заподіяння шкоди.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2.2. Статуту Державного підприємства Мокрянське лісомисливське господарство (надалі ДП «Мокрянське ЛМГ»), затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 04.07.2018р. № 562, підприємство створено з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів. Основним напрямком діяльності підприємства є, зокрема, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного або іншого шкідливого впливу.

Згідно з п.п. 6.2.1., 6.2.4. Статуту ДП «Мокрянське ЛМГ» до обов`язків підприємства відносяться, зокрема, забезпечення відтворення, охорони, захисту і підвищення родючості ґрунтів, продуктивності лісових насаджень і посилення їх корисних властивостей; виконання інших вимог законодавства щодо ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів. Підприємство зобов`язано дотримуватись норм та вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання і відтворення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки.

У липні 2020 року під час проведення перевірки Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ» представниками Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства та ДП «Мокрянське ЛМГ» було виявлено ряд порушень природоохоронного законодавства, про що складено акт від 17.07.2020 та в подальшому уповноваженими особами проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» та ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

За доводами прокурора перевіркою встановлені наступні порушення у лісовому фонді ДП «Мокрянське ЛМГ»: у кварталі 1 виділах 30 та 31 Мокрянського лісництва (в лісонасадженні) виявлено незаконну рубку 42 дерев породи ялина та пошкодження до ступеня припинення росту 3 дерева породи ялина. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками від 25.08.2020, загальна сума шкоди становить 432 968,71 грн.

Разом з тим, прокурор зазначає, що факти проведення незаконних рубок в кварталі 1 виділах 30, 31 Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ», а також заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу в сумі 432 968,71 грн підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №6173 від 23.09.2020, згідно якої рубка лісу в кварталі 1 виділі 30, 31 Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ» проведена без спеціального дозволу з порушенням лісоохоронного законодавства, зокрема вимог ст. 69 Лісового кодексу України, а також Постанови КМУ від 23.05.2007 №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», а також, що шкода, спричинена неправомірною рубкою дерев у кварталі 1 виділі 30,31 Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ» у грошовому еквіваленті становить 432 968,71 грн.

Така бездіяльність уповноважених органів оцінена прокурором як невиконання функцій по захисту інтересів держави, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є достатньою підставою для захисту інтересів держави органами прокуратури шляхом пред`явлення позову.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

За приписами статті 1 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Судом встановлено, що метою діяльності відповідача є ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів. Основним напрямком діяльності підприємства є, зокрема, забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного або іншого шкідливого впливу (п.п. 3.1, 3.2.2 Статуту ДП «Мокрянське ЛМГ»).

Згідно з п.п. 6.2.1, 6.2.4. Статуту до обов`язків Підприємства відносяться, зокрема, забезпечення відтворення, охорони, захисту і підвищення родючості ґрунтів, продуктивності лісових насаджень і посилення їх корисних властивостей; виконання інших вимог законодавства щодо ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів. Підприємство зобов`язано дотримуватись норм та вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання і відтворення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки.

Відповідно до частини 2 статті 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов`язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; вести первинний облік лісів.

Згідно із п.5 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані, зокрема, здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

У відповідності до норм статті 86 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Статтею 93 названого Кодексу передбачені завдання контролю за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів. Зокрема, такими завданнями є запобігання порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.

Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами (ст. 34 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища").

Як встановлено судом, під час проведення перевірки Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ» представниками Закарпатського обласного управління лісового та мисливського господарства та ДП «Мокрянське ЛМГ» було виявлено ряд порушень природоохоронного законодавства, про що складено акт від 17.07.2020 та в подальшому уповноваженими особами проведено розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками, відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року №665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу» та ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». У кварталі 1 виділах 30 та 31 Мокрянського лісництва (в лісонасадженні) виявлено незаконну рубку 42 дерев породи ялина та пошкодження до ступеня припинення росту 3 дерева породи ялина. Відповідно до розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконними рубками від 25.08.2020, загальна сума шкоди становить 432 968,71 грн.

Основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу (ст. 90 Лісового кодексу України).

З аналізу наведених правових норм вбачається, що постійні лісокористувачі зобов`язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень. Організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок, пошкоджень, ослаблення та іншого шкідливого впливу.

Статтею 105 Лісового кодексу України унормовано, що особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Згідно з статтями 68, 69 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Отже, лісові господарства, як постійні лісокористувачі мають нести відповідальність за порушення вимог ведення лісового господарства, зокрема незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок на підвідомчій їм території.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював пошкодження дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок пошкодження дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Факти проведення незаконних рубок в кварталі 1 виділах 30, 31 Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ», а також заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу в сумі 432 968,71 грн підтверджується висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №6173 від 23.09.2020, згідно якої рубка лісу в кварталі 1 виділі 30, 31 Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ» проведена без спеціального дозволу з порушенням лісоохоронного законодавства, зокрема вимог ст. 69 Лісового кодексу України, а також Постанови КМУ від 23.05.2007 №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», а також, що шкода, спричинена неправомірною рубкою дерев у кварталі 1 виділі 30,31 Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське ЛМГ» у грошовому еквіваленті становить 432 968,71 грн.

Суд вважає помилковим висновок відповідача, що розрахунок шкоди ґрунтується на припущеннях позивача, оскільки у відомостях переліку зазначено дані щодо загальної кількості зрубаних дерев та інформація щодо діаметрів пнів. Розрахунок виготовлено на підставі вимог постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу».

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто є деліктною відповідальністю.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Положення вказаної норми передбачають, що підставою для виникнення цивільно-правової відповідальності є наявність шкоди, протиправна поведінка (дія чи бездіяльність) заподіювача шкоди, причинний зв`язок між ними та наявність вини особи, яка заподіяла шкоду.

Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди.

У даній справі відповідач не довів відсутності його вини в незаконній порубці дерев у Мокрянському лісництві ДП Мокрянське лісомисливське господарство.

Водночас, в силу вищеописаних положень Лісового кодексу України, відповідач зобов`язаний забезпечувати охорону та захист лісових насаджень на відведеній йому території, але свого обов`язку не виконав.

Обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.

Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Таким чином, відповідач, як постійний лісокористувач, не дотримавши вимог законодавства в частині забезпечення охорони та захисту лісових насаджень, допустив самовільну порубку на підпорядкованій йому території, не забезпечив збереження не призначених для порубки дерев, не здійснив комплекс заходів, спрямованих на збереження лісів від незаконних порубок, не запобіг порушенням законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, своєчасно не виявив таких порушень і не вжив відповідних заходів щодо їх усунення.

З огляду на вищенаведені норми права та фактичні обставини даної справи, суд приходить до висновку про наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення (незаконна порубка дерев, завдана шкода, протиправна бездіяльність відповідача, яка полягає у незабезпеченні належної охорони лісу, причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та бездіяльністю відповідача, вина) та наявність підстав для стягнення з відповідача завданої шкоди в розмірі 432 968,71 грн.

Щодо тверджень відповідача про те, що прокурором не правильно визначено лісництво, на якому проводилося перевірка (Русько-Мокрянське чи Мокрянське), суд зазначає таке.

Вивченням в сукупності доказів, долучених до позовної заяви прокурором, встановлено, що факт незаконної порубки дерев встановлено саме на території Русько-Мокрянського лісництва ДП «Мокрянське лісомисливське господарство», про що свідчать, зокрема, копії протоколу огляду місця події, довідки огляду місць незаконних рубок дерев, розрахунки розміру шкоди та відомості попневого переліку, складені спеціалістом ДЕІ У Закарпатській області.

Вказане свідчить про те, що мова йде про одне і теж саме лісництво, де було виявлено факт незаконної порубки дерев, а помилки у його назві, допущені в тексті позовної заяви та висновку експерта, є технічними та припускаються навіть самим відповідачем, що свідчить про ідентичність назв лісництва.

Вказане узгоджується з висновками, наведеними у Постанові Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 року по справі №907/449/22.

Положеннями статей 13-14 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами, підлягають до задоволення в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги - задоволити повністю.

2. Стягнути з державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (Україна, 01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А; код в ) в особі філії «Мокрянське лісомисливське господарство» (Україна, 90523, Закарпатська обл., Тячівський р-н, село Красна, вул. Підчос, будинок 87, код в ) шкоду в сумі 432 968,71 грн (чотириста тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят вісім гривень 71 коп.), завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища до спеціальних фондів місцевих бюджетів органів місцевого самоврядування з подальшим перерозподілом до бюджетів відповідних рівнів, а саме до місцевого бюджету Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району (90520, смт. Усть-Чорна, вул. Верховинська, 233 Тячівського району, код в ).

3. Стягнути з державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (Україна, 01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А; код в ) в особі філії «Мокрянське лісомисливське господарство» (Україна, 90523, Закарпатська обл., Тячівський р-н, село Красна, вул. Підчос, будинок 87, код в ) на користь Закарпатської обласної прокуратури (р/р UA0018475, код 02909967, МФО 820172 ДКС України) 6 494,53 грн (шість тисяч чотириста дев`яносто чотири тисячі 53 коп.) судового збору за подання позовної заяви.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 19.10.2023

Суддя Андрейчук Л.В.