РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.09.2023Справа № 910/10657/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бенчук О.О., розглянув матеріали господарської справи

За позовом ОСОБА_1

до Виробничого кооперативу "Олексія Лук`янова"

про стягнення 328 683,00 грн

Представники учасників справи:

від позивача ОСОБА_2

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Виробничого кооперативу "Олексія Лук`янова" (далі - відповідач) про стягнення 328 683,00 грн, з яких 227 386,00 грн - сума боргу, 60 792,00 грн - інфляційні втрати, 7 550,00 грн - 3% річних, 32 955,00 грн - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання зобов`язань за договором № ВКДВ-0000199 від 23.11.2020 в частині повернення пайового внеску та прогнозованих пайових виплат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання у справі на 21.08.2023.

Копія вказаної ухвали направлена учасникам справи, проте ухвала суду направлена позивачу була повернута до суду з довідкою відділення зв`язку в якій причиною невручення поштового відправлення вказано «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвала суду від 13.07.2023, яка направлена відповідачу, була повернута до суду з довідкою відділення зв`язку, в якій причиною невручення поштового відправлення вказано «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвалою суду від 21.08.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, оголошено перерву до 28.08.2023.

24.08.2023 представником позивача подані письмові пояснення щодо підсудності даної справи Господарському суду міста Києва.

Ухвалою суду від 28.08.2023 відкладено судове засідання на 28.09.2023.

Копія вказаної ухвали направлена учасникам справи, проте ухвала суду, направлена позивачу, була повернута до суду з довідкою відділення зв`язку, в якій причиною невручення поштового відправлення вказано «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвала суду від 28.08.2023, яка направлена відповідачу, була повернута до суду з довідкою відділення зв`язку, в якій причиною невручення поштового відправлення поштового відправлення вказано «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Так, ухвали суду від 13.07.2023 про відкриття провадження та від 28.08.2023 про відкладення розгляду справи були направлені відповідачу за адресою, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте вказані ухвали повернуті до суду з довідками відділення поштового зв`язку, в яких причиною невручення поштових відправлень вказано «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, відповідно до норм процесуального законодавства відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Крім того, суд зазначає, що ухвали суду від 13.07.2023 та 28.08.2023 опубліковані в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, письмового відзиву на позов не подав.

Представник позивача в судовому засіданні 28.09.2023 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, відповідач в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 28.09.2023 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

23.11.2020 між позивачем (асоційований член кооперативу) та відповідачем (кооператив) укладено договір № ВКДВ-0000199 (далі - договір), за умовами якого асоційований член кооперативу надає право кооперативу направляти кошти, які є додатковим майновим внеском в кооперативі, у сумі згідно придбаного майнового свідоцтва № ВК0000199 від 23.11.2020 на реалізацію Програми розбудови мережі ломбардів «Ростовщик» на термін 18 місяців 0 днів.

Відповідно до п. 2.1.2 договору асоційований член кооперативу має право отримувати прогнозований обсяг майнових виплат згідно умов програми.

Згідно з п. 2.1.2.1 договору сторонами погоджено, що в процесі реалізації програми асоційований член кооперативу набуває права на отримання результату діяльності у вигляді регулярних грошових виплат в розмірі прогнозованого обсягу пайових виплат, що складає 42% річних від суми пайового внеску один раз на місяць.

Як погоджено в п. 2.1.2.2 договору, після закінчення строку, зазначеного в п. 1.1 договору, асоційований член кооперативу набуває права на повернення коштів свого додаткового пайового внеску в грошовій формі в повному обсязі. Після повернення коштів додаткового пайового внеску, оригінал пайового свідоцтва, що видане під час оформлення цього внеску, анулюється та повертається кооперативу.

Відповідно до п. 9.1 договору, вказаний договір вступає в законну силу з моменту його підписання повноваженими представниками сторін і діє протягом усього періоду виконання сторонами взятих на себе зобов`язань і обмежений тільки терміном діяльності кооперативу.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, 23.11.2020 відповідачем видано позивачу пайове свідоцтво № ВК0000199, згідно з яким вартість додатково внесеного позивачем паю становить 200 000,00 грн.

Крім того, додатком № 1 до вказаного пайового свідоцтва сторонами погоджено графік виплати прогнозованого доходу та суми, які мають виплачуватись.

Також надання позивачем відповідачу коштів паю в розмірі 200 000,00 грн підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 226 від 23.11.2020.

Проте, як вказується позивачем, починаючи з лютого 2022 року відповідачем перестали виплачуватись позивачу прогнозовані виплати, заборгованість за такими виплатами становить 227 386,00 грн.

Крім того, за твердженням позивача, строк дії додаткового пайового внеску сплив, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок щодо повернення позивачу сплачених грошових коштів в розмірі 200 000,00 грн, оскільки останні надавались в користування строком на 18 місяців, тобто до 23.05.2022.

Також судом встановлено, що 02.03.2023 позивач звертався до відповідача з претензією № 51/23 від 02.03.2023, в якій вимагав сплатити суду паю, в т.ч. за договором № ВДКВ-0000199 від 23.11.2020.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд зазначає про наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України, Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначаються Законом України "Про кооперацію".

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Пай - це майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Статтею 14 Закону України "Про кооперацію" визначено, що у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай. Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.

Відповідно до розділу 3 статуту ВО "Олексія Лук`янова" кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, кооператив може укладати угоди, набувати майнові та немайнові права, нести обов`язки.

Згідно з п. 17.1 статуту Голова правління кооперативу наділений правом представництва інтересів кооперативу і укладення угод від імені кооперативу (п. 4).

Відповідно до розділу 12 статуту при вступі до кооперативу для організаційного забезпечення його діяльності кожна фізична або юридична особа робить вступний внесок у грошовій формі. У кооперативі встановлено обов`язкові та додаткові пайові внески. Асоційовані члени кооперативу вносять паї грошовими коштами.

Додатковий пайовий внесок - це добровільний грошовий чи інший майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу понад пай у пайовий фонд кооперативу (п. 12.4 статуту).

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про кооперацію" пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.

Згідно з ч. 2, ч. 3 статті 26 Закону України "Про кооперацію" виплати на паї - виплати частини доходу кооперативу на паї члена та асоційованого члена кооперативу. Розмір виплат на паї встановлюється рішенням загальних зборів членів кооперативу після відрахувань обов`язкових коштів на формування і поповнення його фондів. Виплати можуть здійснюватися у грошовій формі, товарами, цінними паперами, а також у формі збільшення паю та в інших формах, передбачених статутом кооперативу.

Під час розгляду даної справи сторонами не надано доказів повернення відповідачем позивачу грошових коштів в розмірі 200 000,00 грн, а також здійснення прогнозованих виплат за період лютий-травень 2022 року в розмірі 27 386,00 грн, за вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 227 386,00 грн основного боргу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 7 550,00 грн 3% річних та 60 792,00 грн втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки вказаний вимог, суд вважає їх арифметично вірними, а вимоги про стягнення з відповідача 7 550,00 грн 3% річних та 60 792,00 грн втрат від інфляції обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 32 955,00 грн пені.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

При цьому, відповідно ст. 2 вказаного кодексу учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Поряд з цим, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 343 Господарського кодексу України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 2.3.3 договору кооператив зобов`язується сумлінно виконувати умови договору та нести відповідальність за завдання шкоди асоційованому члену кооперативу, встановлену договором, чинним законодавством України, статутом та внутрішніми положеннями кооперативу.

Згідно з п. 3.1 договору за невиконання або неналежне виконанняумов цього договору сторони несуть взаємну відповідальність відповідно до цього договору, статуту, чинного законодавства України та внутрішніми положеннями кооперативу.

Як визначено п.п. 4 п. 5.2 статуту відповідача, коператив зобов`язаний гарантувати виплату належної частки члену (асоційованому члену) кооперативу при виході з кооперативу грошової вартості частки майна кооперативу, відповідно суми до сумарного розміру пайового внеску.

Відповідно до п. 7.1 статуту відповідача кооператив відповідає за своїми зобов`язаннями всім належним йому майном.

Перевіривши наданий позивачем розрахунки пені, суд зазначає, що нарахування пені здійснено позивачем в межах строку, встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, відтак такий розрахунок виконано арифметично вірно, а відповідно вимоги про стягнення з відповідача 32 955,00 грн пені є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позов у даній справі підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають покладенню на відповідача у даній справі.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Виробничого кооперативу "Олексія Лук`янова" (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, буд. 2/10, корпус 14, код 40900662) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) 227 386,00 грн (двісті двадцять сім тисяч триста вісімдесят шість грн 00 коп.) суми боргу, 60 792,00 грн (шістдесят тисяч сімсот дев`яносто дві грн 00 коп.) інфляційних втрат, 7 550,00 грн (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят грн 00 коп.) 3% річних, 32 955,00 грн (тридцять дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн 00 коп.) пені, 4 930,24 грн (чотири тисячі дев`ятсот тридцять грн 24 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 20.10.2023.

Суддя О.Г. Удалова