ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 904/4916/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Міщенка І. С., Рогач Л. І.,

секретаря судового засідання - Денисевича А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Дніпровської міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду 17.05.2023 (колегія суддів: Дармін М. О., Антонік С. Г., Березкіна О. В.) у справі

за позовом Приватного підприємства "Фірма "ФБМ" до Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень та про зобов`язання вчинити певні дії,

за участю представників:

позивача - Шарамок П. С.,

відповідача - Гуртового В. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Приватне підприємство "Фірма "ФБМ" (далі - Підприємство) звернулося до суду з позовом до Дніпровської міської ради (далі - Рада), в якому просило:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Ради щодо неприйняття рішення 21.09.2022 на 27 черговій сесії VIII скликання за результатами розгляду проекту землеустрою, розробленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Геоспектр-7" (далі - ТОВ "Геоспектр-7"), про відведення Підприємству в оренду земельної ділянки на вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Бабушкінський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу;

- зобов`язати Раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) повторно розглянути проект землеустрою, розроблений ТОВ "Геоспектр-7" про відведення Підприємству названої вище земельної ділянки та ухвалити рішення за результатами його розгляду.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач послався на невиконання відповідачем судового рішення від 29.04.2021, залишеного без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі № 904/3670/20, за участю тих самих сторін, згідно з яким визнано протиправною бездіяльність Ради щодо нерозгляду цього ж самого проекту землеустрою, а також зобов`язано останню розглянути його на найближчому пленарному засіданні (сесії).

Фактичні обставини справи, встановлені судами

3. 29.04.2021 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення у справі № 904/3670/20, залишене без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2021, зокрема за зустрічним позовом Підприємства до Ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Ради, згідно з яким:

- визнано протиправною бездіяльність Ради щодо нерозгляду проекту землеустрою, розробленого ТОВ "Геоспектр-7", про відведення Підприємству в оренду земельної ділянки на вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Бабушкінський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу;

- зобов`язано Раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) розглянути проект землеустрою, розроблений ТОВ "Геоспектр-7", щодо відведення Підприємству земельної ділянки площею 0,0471 га з кадастровим номером :02:415:0045 на вул. Центральній у районі будинку № 12 - А та ухвалити рішення за результатами розгляду.

4. 28.12.2021 на виконання цього рішення суд видав наказ, дійсний для пред`явлення до 14.09.2024, та 17.01.2022 державний виконавець відкрив виконавче провадження.

5. 09.11.2022 Підприємство отримало листа Департаменту по роботі з активами Ради № 719-888, в якому повідомлено, що за результатами голосування депутатів Ради зазначений проект рішення не отримав необхідної більшості голосів на його підтримку і відхилений. Також долучено протокол 27 чергової сесії Ради VIII скликання від 21.09.2022, в якому зафіксовано, що про це рішення пролосували: «за» - 8, «проти» - 2, «утримались» - 37. Вирішили, що рішення не прийнято.

6. Позивач наполягає на тому, що це судове рішення не виконане, оскільки за результатами розгляду цього проекту Рада не прийняла ані позитивного, ані негативного рішення.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

7. 21.02.2023 Господарський суд Дніпропетровської області постановив ухвалу про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки цей позов не підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства шляхом подання окремого позову. Послався при цьому на усталену практику Великої Палати Верховного Суду, яка неодноразово звертала увагу, що положення пункту 1 частини першої цієї статті стосується як позовів, які не можна розглядати за правилами господарського або цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядатися.

8. Суд зазначив, що у цій справі позовні вимоги обґрунтовані невиконанням судового рішення у справі № 904/3670/20, в якій позивач заявляв вимоги з інших підстав. Тому відсутні підстави вважати, що є рішення суду в іншій справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили. Звернув увагу на те, що протиправність і бездіяльність Ради полягає саме у невиконанні (неповному виконанні) рішення суду (наказу) у справі № 904/3670/20, а друга вимога позивача фактично повністю дублює наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2021 № 904/3670/20, за винятком того, що позивач просить зобов`язати відповідача вчинити зазначені дії повторно. Суд виснував про те, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності Ради, прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення у справі № 904/3670/20, не повинні розглядатися в окремому судовому провадженні. Мотивував також тим, що наявність у ГПК України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому статтями 339-345 цього ж Кодексу, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є фактичне спонукання відповідача до виконання судового рішення.

9. 17.05.2023 Центральний апеляційний господарський суд прийняв постанову про скасування цієї ухвали та направив справу для продовження розгляду до цього ж місцевого господарського суду. Зазначив про помилковість висновків суду першої інстанції щодо можливості закриття провадження у цій справі на підставі пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України, який згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18, підлягає застосуванню, якщо предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту.

Короткий зміст касаційної скарги

10. Рада звернулася з касаційною скаргою про скасування постанови апеляційного господарського суду та залишення в силі ухвали суду першої інстанції. Касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України.

11. Скаржник наполягає на тому, що позовні вимоги у цій справі обумовлені виключно невиконанням судового рішення у справі № 904/3670/20, тоді як боржника не можна зобов`язувати виконувати судове рішення шляхом ухвалення такого ж самого рішення. Він вважає, що відсутні для пред`явлення нового позову внаслідок невиконання судового рішення з аналогічними позовними вимогами.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

12. Підприємство у відзиві на касаційну скаргу просить залишити її без задоволення, а постанову - без змін, зазначаючи про різні предмети позовів, зокрема, про те, що у справі № 904/3670/20 визнано протиправною бездіяльність Ради щодо нерозгляду проєкту землеустрою, тоді як у цій справі позивач просить визнати протиправними дії та бездіяльність Ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду проекту землеустрою. До того ж у справі № 904/3670/20 зобов`язано Раду розглянути проект землеустрою, тоді як у цій справі позивач просить зобов`язати Раду повторно розглянути проект землеустрою.

Позиція Верховного Суду

13. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

14. Згідно із частиною першою статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

15. Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої статті 162 цього ж Кодексу позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

16. Отже, позивач повинен у позові зазначити зміст позовних вимог, обставини, якими він обґрунтовує ці вимоги, а також правові підстави позову.

17. Суд вирішує спір у межах заявлених позивачем вимог, а саме, виходячи зі змісту заявлених вимог та обставин, якими він їх обґрунтовує. При цьому, користуючись принципом "суд знає закони", при вирішенні спору суд може застосувати до спірних правовідносин інші норми права, ніж ті, які зазначив позивач як правову підставу позову.

18. Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

19. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

20. Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

21. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.

22. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову. Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру. Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 26.02.2022 у справі № 906/785/21, від 14.12.2022 у справі № 910/16463/21 та від 02.03.2023 у справі № 925/1662/21.

23. У справі, що розглядається, для правильного застосування положень пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України необхідним є дослідження підстав позову у порівнянні з підставами, заявленими у справі № 904/3670/20.

24. З установлених судами обставин убачається, що у справі № 904/3670/20 вирішено спір за зустрічним позовом Підприємства до Ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Ради, згідно з яким:

- визнано протиправною бездіяльність Ради щодо нерозгляду проекту землеустрою, розробленого ТОВ "Геоспектр-7", про відведення Підприємству в оренду земельної ділянки на вул. Центральній у районі будинку № 12-А (Бабушкінський район) з кадастровим номером :02:415:0045 для завершення будівництва торговельного комплексу;

- зобов`язано Раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) розглянути проект землеустрою, розроблений ТОВ "Геоспектр-7", щодо відведення Підприємству земельної ділянки площею 0,0471 га з кадастровим номером :02:415:0045 на вул. Центральній у районі будинку № 12-А та ухвалити рішення за результатами розгляду.

25. 28.12.2021 на виконання цього рішення виданий наказ, дійсний для пред`явлення до 14.09.2024, та 17.01.2022 державний виконавець відкрив виконавче провадження.

26. Натомість у справі, що розглядається, Підприємство обґрунтовує свої вимоги тим, що після ухвалення судового рішення у справі № 904/3670/20 за результатами розгляду названого вище проекту землеустрою Рада знову не прийняла ані позитивного, ані негативного рішення, оскільки за результатами голосування депутатів Ради він не отримав необхідної більшості голосів на його підтримку і відхилений, а саме: проголосували: «за» - 8, «проти» - 2, «утримались» - 37.

27. Отже, у справі, що розглядається, позивач звернувся до суду з позовом за захистом свого права та охоронюваного законом інтересу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що судове рішення у справі № 904/3670/20 нібито виконувалося, однак Рада повторно ухилилася від розгляду названого вище проєкту землеустрою, тому спір і досі не вирішено, а право позивача порушується іншими діями відповідача.

28. На обґрунтування закриття провадження у справі, місцевий господарський послався на те, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає об`єкту порушеного права, оскільки при розгляді позовних вимог позивача стосовно фактичного невиконання окремого судового рішення і іншій справі суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадію судового провадження.

29. Апеляційний господарський суд звернув увагу на те, що застосована місцевим господарським судом норма підлягає застосуванню, якщо предмет спору чи суб`єктний склад його учасників не охоплюється юрисдикцією господарських судів, або коли право чи інтерес не підлягають судовому захисту. Тому з огляду на суб`єктний склад сторін і характер спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції указав про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права щодо встановлення характеру спірних правовідносин та недоведеністю підстав для закриття провадження у справі, наявність яких, помилково визнана судом першої інстанції встановленою.

30. Поряд із цим у разі, якщо господарський суд під час розгляду справи дійде висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту не є належним (ефективним, допустимим), наслідком цього є відмова у позові, а не закриття провадження у справі на підставі статті 231 ГПК України.

31. Тому колегія суддів погоджується з висновками апеляційного господарського суду, який скасував ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі і направив її для продовження розгляду до цього ж суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

32. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішенні судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

33. Згідно з положеннями статті 309 цього ж Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Судові витрати

34. Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 240, 300, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду 17.05.2023 у справі № 904/4916/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя І. С. Міщенко

Суддя Л. І. Рогач