ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"16" жовтня 2023 р. Справа № 911/3020/23
Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізована механізована колона №23
про стягнення 1 618 918,16 гривень
Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізована механізована колона №23 про стягнення 1 618 918,16 гривень, з яких 299 059,20 грн 3% річних та 1 319 858,96 грн інфляційних втрат.
Заявлені вимоги мотивовано тим, що позивачка на підставі заяви від 05.07.2021 вийшла зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізована механізована колона №23, яке згідно листа №27-07/1 від 27.07.2021 повідомило про зобов`язання виплатити позивачці 10 474 800,00 грн вартості належної їй частки.
Однак, за доводами позивачки, жодних виплат станом на момент звернення до суду відповідач не здійснив, що і стало підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат і заявлення їх до стягнення з відповідача.
Дослідивши матеріали вказаної вище позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.
Приписами ст. 2 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.
Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.
Частиною 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
У відповідності до пп. 3, 5, 8, 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема:
- обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);
- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Водночас згідно приписів ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 74, ч. 2 ст. 164, ст. 91 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
В порушення приписів та пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна ОСОБА_1 не містить пояснень стосовно доказів, із відповідним їх наданням, на підтвердження викладених у позові обставин несплати відповідачем на рахунок позивачки 10 474 800,00 грн.
Попри вказане вище позивачкою не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.
В розрізі наведеного суд звертає увагу позивача на те, що:
- згідно приписів ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання;
- сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс;
- приписи ст. ст. 73, 74, 164 ГПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання.
В порушення ж пункту 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява ОСОБА_1 не містить відомостей про наявність у позивачки або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.
Крім того суд звертає увагу на те, що до позовної заяви, з-поміж інших документів та розрахунку ціни позову, додано:
- (дослівно згідно тексту документа) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат по справі про стягнення на користь ТОВ основного боргу, інфляційних збитків, 3% річних, пені за договором підряду № від: 1. Місцевий господарський суд 1.1. судовий збір 274 306,22 грн; 2. Суд апеляційної інстанції 2.1. судовий збір = 411 459,33 грн, всього 685 765,55 грн;
З огляду наведеного позивачці слід надати пояснення щодо вказаних вище розрахунків та відповідності їх заявленому позову.
В розрізі вказаного суд звертає увагу позивачки на те, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, а метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
При поданні позовної заяви мають бути визначені попередньо саме розрахунок та сума судових витрат, а не лише зазначення обставин про понесення тих чи інших судових витрат та/або певний їх пропорційний вираз, тоді як згідно ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, зокрема щодо оформлення позовної заяви та її змісту, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.
Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху.
2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:
1) письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини несплати відповідачем на рахунок позивачки 10 474 800,00 грн або пояснень щодо наявності/відсутності у позивачки зазначених доказів та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;
2) письмових пояснень із зазначенням наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;
3) письмових пояснень стосовно доданих до позову: попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та розрахунку трьох відсотків річних з суми заборгованості, а також відповідності їх заявленому позову.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду згідно ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України не підлягає.

Суддя В.А. Ярема