ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2023 р. Справа№ 910/5273/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 05.10.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2023

у справі № 910/5273/22 (суддя - Ковтун С.А.)

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Діброва Ольга Сергіївна

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. Автогаражний кооператив по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ"

2. ОСОБА_2

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення реєстраційних дій,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

ОСОБА_1 (далі - позивач, скаржник) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Міністерство), в якому просить:

- визнати незаконним висновок Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 14.01.2022;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 493/5 від 14.02.2022;

- поновити реєстраційні дії внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2021 № 014000334 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та від 28.09.2021 № 015000334 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» щодо автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ».

Позивач вважає, що скарга, за результатами розгляду якої Міністерство юстиції України видало наказ № 493/5 від 14.02.2022 (далі - Наказ), була подана з порушенням встановленого законом строку оскарження реєстраційних дій (порушення п. 8 ч. 8 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань») - 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

За твердженням позивача, скаржник дізнався про порушення його прав 22.09.2021 - день проведення позачергових загальних зборів (уповноважених кооперативу від рядів та членів правління) автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ» (далі - Кооператив або АГК «Північ»), свідченням чого, на думку позивача, є звернення ОСОБА_2 до Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації з заявою від 22.09.2021 про накладення заборони на вчинення реєстраційних дій щодо АГК «Північ». Скарга подана 26.11.2021, тобто на 65-ий день, коли скаржник дізнався про оскаржуване рішення.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 у справі № 910/5273/22 відмовлено ОСОБА_1 у позові до Міністерства юстиції України. Покладено судові витрати на ОСОБА_1 .

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що позивач не довів порушення відповідачем процедури розгляду скарги, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/5273/22 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за професійну правничу допомогу в розмірі 23 000 грн.

Ухвалюючи оскаржуване додаткове рішення, суд першої інстанції керувався тим, що відсутня необхідність понесення витрат на підготовку додаткового пояснення від 13.01.2023 у розмірі 1000 грн, які би підлягали відшкодуванню відповідачем.

Також судом першої інстанції зазначено, що не відповідає критерію необхідності понесення витрат з оплати дій адвоката щодо звернення 13.12.2022 з адвокатським запитом до Міністерства юстиції України для отримання доказів надсилання скарги.

Водночас судом першої інстанції зазначено про відсутність підстав для розподілу витрат на підготовку проектів процесуальних документів, поданих до суду відповідачем, не по суті справи (заяви, клопотання) (1000,00 грн), так як ці дії пов`язані з певною неспроможністю учасника справи і не можуть бути покладені на іншу сторону.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 у справі № 910/5273/22 та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що скарга, за результатами розгляду якої Міністерство юстиції України видало наказ № 493/5 від 14.02.2022, була подана з порушенням встановленого законом строку оскарження реєстраційних дій (порушення п. 8 ч. 8 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань») - 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Також скаржник зазначає, що для вчинення реєстратором спірних реєстраційних дій, приватному нотаріусу були надані всі необхідні документи, які передбачені ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення відмовити у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що правові підстави для задоволення заяви представника третьої особи відсутні оскільки не знайшли свого підтвердження, що Господарським судом міста Києва було проігноровано та не витребувано жодного документа, який би підтвердив оплату наданих послуг ОСОБА_2 на момент винесення додаткового рішення, а тому додаткове рішення суду першої інстанції має бути скасоване.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмові пояснення учасників апеляційного провадження

31.07.2023 через відділ документального забезпечення суду від Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до наступного:

- оспорюваний наказ виданий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством;

- ОСОБА_2 зазначив у скарзі, що дізнався про порушення його прав 30.09.2021, а позивач не надав доказів іншого;

- 22.09.2021 відбулися лише позачергові збори уповноважених членів Кооперативу, тобто порушення прав скаржника відбулися лише з 28.09.2021 в момент внесення змін до відомостей про юридичну особу;

- скаржник не міг володіти достовірною інформацією про дату внесення змін саме у ЄДР оскільки саме від цієї дати починається термін у 60 календарних днів на оскарження цього рішення.

15.08.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що у матеріалах спарви відсутні будь-які документи, окрім інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2021, які б давали можливість встановити, що скаржником пропущено строк звернення зі скаргою. З наявних документів у Колегії не було можливості встановити, що скаржникові про оскаржувані реєстраційні дії стало відомом раніше, аніж 30.03.2021.

30.08.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких останній зазначає, що, враховуючи те, що ОСОБА_2 знав про Протокол позачергових зборів АГК «Північ» від 22.09.2021 з цієї ж дати, що підтверджується матеріалами справи то останній міг отримувати інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є у вільному доступі та безкоштовною та міг дізнатися про те, що 24.09.2021 вчинено реєстраційну дію за № у цей самий день.

07.09.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли пояснення, відповідно до яких останній зазначає, що наказ про задоволення скарги відповідача прийнято 14.02.2022, тобто після спливу 75 днів з дня реєстрації скарги, а відтак відповідачем порушено строк розгляду скарги, що у сукупності з наведеними порушеннями, які вказані в апеляційній скарзі може оцінюватися, як підстава для скасуваня спірного наказу.

08.09.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення у справі №910/5273/22, відповідно до яких останній зазначає, що відповідно до змісту протоколу позачергових зборів АГК «Північ» від 22.09.2021 рішення приймалитсь у відсутність ОСОБА_2 , а тому твердження позивача про те, що ОСОБА_2 знав про данний протокол є безпідставними.

19.09.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення учасникам справи пояснень ОСОБА_1 від 06.09.2023 до матеріалів справи №910/5273/22.

08.09.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли заперечення на пояснення, відповідно до яких відповідач зазначає, що позивач в порушення вимог статті 269 ГПК України вийшов за межі вимог та доводів апеляційної скарги.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті та клопотання учасників апеляційного провадження

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 у справі № 910/5273/22 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Майданевич А.Г., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 витребувано справу № 910/5273/22, відкладено вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги до надходження справи.

28.06.2023 справа надійшла на адресу Північного апеляційного господарського суду.

У зв`язку із перебуванням суддів Ткаченко Б.О., Майданевича А.Г., Суліма В.В., які входять до складу колегії суддів, у відпустці з 03.07.2023 по 24.07.2023, вирішити питання щодо подальшого руху апеляційної скарги у встановлені законом процесуальні строки у визначеному складі суду неможливо.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2023 задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження. Поновлено скаржнику пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 у справі № 910/5273/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 у справі № 910/5273/22. Призначити до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 у справі № 910/5273/22. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 07.09.2023. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 у справі № 910/5273/22 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2023 апеляційна скарга ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 у справі № 910/5273/22 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів - Суліма В.В., Майданевича А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2023 задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 у справі № 910/5273/22 та поновити ОСОБА_1 зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 у справі № 910/5273/22. Об`єднано апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 та ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва 29.05.2023 в одне апеляційне провадження. Зупинено дію додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 у справі № 910/5273/22. Розгляд справи призначено на 07.09.2023.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2023, у зв`язку з перебуванням судді Майданевич А.Г. на лікарняному з 28.08.2023, для розгляду справи №910/5273/22 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2023 прийнято справу №910/5273/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2023 відкладено розгляд справи на 05.10.2023.

19.09.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від представника Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" та ОСОБА_2 надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2023 задоволено клопотання представника Автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів "Північ" та ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Представники позивача, відповідача та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача з`явилися в судове засідання 05.10.2023 та надали свої пояснення по суті апеляційних скарг.

Інші учасники апеляційного провадження в судове засідання 05.10.2023 представників не направили, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та справи повідомлялися належним чином.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників інших учасників апеляційного провадження не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги по суті.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно вставлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, Автогаражний кооператив по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ» (далі - Кооператив/ АГК «Північ») зареєстрований в 1998 році. Кооператив створений з метою зберігання транспортних засобів членів Кооперативу за рахунок їх внесків.

Станом на 22.09.2021 автогаражний кооператив по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ» здійснював свою діяльність на підставі статуту, затвердженого 25.06.2012 зборами уповноважених членів Кооперативу (далі - Статут).

22.09.2021 відбулись позачергові загальні збори (уповноважених Кооперативу від рядів та членів правління) АГК «Північ» з таким порядком денним:

1. Про обрання головуючого та секретера позачергових загальних зборів АГК «Північ»;

2. Про обрання голови правління АГК «Північ»;

3. Про затвердження нової редакції статуту АГК «Північ»;

4. Про державну реєстрацію внесених змін до відомостей про АГК «Північ» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;

5. Про відсторонення від займаної посади заступника голови правління АГК «Північ» ОСОБА_2 ;

6. Про позбавлення повноважень члена правління АГК «Північ» ОСОБА_3 ;

7. Про позбавлення повноважень усього поточного складу ревізійної комісії АГК «Північ»;

8. Про обрання персонального складу ревізійної комісії АГК «Північ».

Проведення зборів супроводжувалось складанням відповідного протоколу, відповідно до якого на зборах були присутні уповноважені члени кооперативу від рядів та членів правління кооперативу - 21 особа. На зборах прийняті рішення про обрання ОСОБА_1 головою Кооперативу, затверджено нову редакцію статуту Кооперативу, а також прийняті інші рішення щодо змін, відомості про які підлягають реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

24.09.2021 та 28.09.2021 відповідні відомості внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Реєстраційні дії проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дібровою Ольгою Сергіївною.

Зокрема, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу (далі - приватний нотаріус) Діброва Ольга Сергіївна провела реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2021 № 014000334 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» (Зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера). Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи), та від 28.09.2021 № 015000334 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» (Зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Зміни до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) щодо автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ».

Внаслідок проведення цих реєстраційних дій було змінено керівника (з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 ), відомості про членів та кінцевих бенефіціарних власників, редакцію статуту та інформацію для здійснення зв`язку з Кооперативом.

01.12.2021 до Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_2 , яка датована 26.11.2021 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України за № СК-3349-21) на реєстраційні дії приватного нотаріуса Діброви Ольги Сергіївни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) від 24.09.2021 № 014000334 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та від 28.09.2021 № 015000334 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу».

Скарга Міністерством юстиції України прийнята до розгляду, за результатами якого останнім видано наказ № 493/5 від 14.02.2022 «Про задоволення скарги» (далі - Наказ). Цим Наказом задоволено повністю скаргу ОСОБА_2 від 26.11.2021; скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 24.09.2021 № 014000334 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» та від 28.09.2021 № 015000334 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу», проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дібровою Ольгою Сергіївною щодо автогаражного кооперативу по експлуатації гаражів та зберіганню транспортних засобів «Північ» (ідентифікаційний код юридичної особи 25661903).

Перевірку доводів скаржника здійснювала Центральна колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції (далі - Колегія), яка у своєму висновку від 14.01.2022 рекомендувала задовольнити скаргу ОСОБА_2 з огляду на таке.

Колегія дійшла висновку, що документи, на підставі яких проведені оскаржувані реєстраційні дії, подані не в повному обсязі, а тому приватний нотаріус Діброва О.С. повинна була зупинити розгляд документів, поданих для державної реєстрації, на підставі пункту 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон).

До звернення зі скаргою до Міністерства юстиції України ОСОБА_2 з заявою від 22.09.2021 звертався до Деснянської районної в м. Києві адміністрації щодо заборони на вчинення реєстраційних дій стосовно АГК «Північ», про що свідчить лист Деснянської районної в м. Києві адміністрації від 29.09.2021, адресований заявнику за результатами такого звернення. Відповідь адміністрації звелась до роз`яснення підстав для вчинення або невчинення реєстраційних дій.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В контексті сформованих позивачем підстав позову підлягає з`ясуванню наявність такої підстави для відмови, передбаченої пунктом 8 частини 8 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» (далі - Закон) (у редакції станом на дату подання скарги - 26.11.2021), як закінчення встановленого законом строку подачі скарги.

Відповідно до частини 3 статті 34 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Днем подання скарги вважається день її фактичного отримання Міністерством юстиції України чи його територіальним органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від скаржника поштового відправлення із скаргою, зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті. У разі якщо останній день строку для подання скарги, зазначеного в частині третій цієї статті, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем строку вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем (частина 4 статті 34 Закону).

Відповідно до частини 5 статті 34 Закону скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, порушені на думку скаржника;

3) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

3-1) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення, повідомлення або реєстраційної дії державного реєстратора та/або внесення відомостей до Єдиного державного реєстру;

4) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складення скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку (абз. 7 ч. 5 ст. 34 Закону).

Якщо скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації подається представником скаржника, до такої скарги додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження, або його копія, засвідчена в установленому порядку (абз. 8 ч. 5 ст. 34 Закону).

Наслідком розгляду скарги Міністерством юстиції України та його територіальних органів є прийняття одного з двох рішень, що повинне бути мотивоване: про відмову у задоволенні скарги; про задоволення (повне чи часткове) скарги (ч. 6 ст. 37 Закону).

Виключні підстави відмови Міністерством юстиції України у задоволенні скарги наведені у ч. 8 ст. 34 Закону, однією з яких є закінчення встановленого законом строку подачі скарги (п. 8 ч. 8 ст. 34 Закону).

Частиною 9 статті 34 Закону передбачено, що Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Процедура розгляду скарги врегульована Порядком розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (далі - Порядок № 1128).

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 1128 розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян», які обраховуються з моменту реєстрації її суб`єктом розгляду скарги.

Перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, при обчислені строку подання скарги Міністерство юстиції України керувалось наведеним ОСОБА_2 у скарзі даними щодо дати, коли він дізнався про існування оскаржуваних реєстраційних дій - 30.09.2021. Відштовхуючись від цієї дати останнім днем з 60-ти денного календарного строку подання скарги є 29.11.2021.

З вищевикладеного вбачається, що станом на час подачі (надсилання) скарги - 26.11.2021, не закінчився встановлений законом строк її подачі, що унеможливлювало застосування приписів п. 8 ч. 8 ст. 34 Закону як підстав для відмови у її задоволенні.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів констатує, що доказів про те, що ОСОБА_2 дізнався про вчинення оскаржуваних реєстраційних дій від 24.09.2021 та від 28.09.2021 раніше, ніж 30.09.2021, скаржником не надано, рівно як доказів наявності таких даних у Міністерства юстиції України при розгляді скарги.

У контексті вищевикладеного колегія суддів зазначає, що не може бути таким доказом лист Деснянської районної в м. Києві адміністрації від 29.09.2021, оскільки, як вірно вказано судом першої інстанції він не містить інформації про будь-які реєстраційні дії, і наданий за зверненням ОСОБА_2 від 22.09.2021, тобто ще до вчинення оскаржуваних реєстраційних дій.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Виходячи із підстав позовних вимог, які зазначені позивачем у позовній заяві, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не довів порушення відповідачем процедури розгляду скарги, а тому судом першої інстанції цілком обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Позивач, звертаючись до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке його право та/або охоронюваний законом інтерес порушене особою, до якої пред?явлений позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права/інтересу.

У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких грунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обгрунтовує заявлені вимоги.

3 огляду на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до яких суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Водночас, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. (ч. 5 ст. 269 ГПК України).

Зважаючи на те, що підставою позовних вимог було лише те, що скаржником ( ОСОБА_2 ) було пропущено 60-ти денний строк для звернення з відповідною скаргою до Міністерства юстиції України, що спростовано колегією суддів вище, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги всі інші підстави, викладені в апеляційній скарзі та додаткових поясненнях скаржника, для визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 493/5 від 14.02.2022.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до Госопдарського суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл 26 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач, у свою чергу, зазначив, що витрати на правничу допомогу є неспівмірними щодо наданих послуг і виконаних адвокатом робіт.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених ним витрат ОСОБА_2 долучив до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги від 01.11.2021; акт прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) № 26/01/2023 від 26.01.2023, розрахунок витрат на правову допомогу, ордер.

Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) № 26/01/2023 від 26.01.2023 позивачеві надані такі послуги:

- вивчення представником матеріалів справи (2000,00 грн);

- підготовка та направлення сторонами пояснення третьої особи (3000,00 грн);

- підготовка та направлення адвокатського запиту до Міністерства юстиції України для отримання доказів поштового направлення скарги (1000,00 грн);

- підготовка додаткового пояснення третьої особи від 13.01.2023 (1000,00 грн);

- підготовка додаткового пояснення третьої особи від 19.01.2023 (1000,00 грн);

- підготовка проектів процесуальних документів, поданих до суду відповідачем, не по суті справи (заяви, клопотання) (1000,00 грн);

- участь представника у судових засіданнях 26.09.2022, 21.11.2022, 12.12.2022, 19.12.2022, 23.01.2023 (15000,00 грн).

Колегія суддів зазначає, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Як вбачається із матеріалів справи, до складу адвокатських витрат третьою особою включені витрати на послуги, пов`язані з підготовкою додаткового пояснення від 16.12.2022 (подані суду 19.12.2022) та додаткового пояснення від 13.01.2023 (подані суду 16.01.2023). Кожну дію адвоката з підготовки цих пояснень третя особа просить відшкодувати окремо, незважаючи на те, що пояснення є фактично ідентичними і пояснення від 13.01.2023 повторюють зміст пояснень від 16.12.2022. За таких обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відсутня необхідність понесення витрат на підготовку додаткового пояснення від 13.01.2023 у розмірі 1000,00 грн, які би підлягали відшкодуванню позивачем.

Також колегія суддів зазначає, що не відповідає критерію необхідності понесення витрат з оплати дій адвоката щодо звернення 13.12.2022 з адвокатським запитом до Міністерства юстиції України для отримання доказів надсилання скарги ОСОБА_2 . Такі докази були наявні у третьої особи і надані нею суду першої інстанції самостійно 19.12.2022, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для покладання на відповідача 1000,00 грн за вчинений адвокатом запит.

Також, відсутні підстави для розподілу витрат на підготовку проектів процесуальних документів, поданих до суду відповідачем, не по суті справи (заяви, клопотання) (1000,00 грн), так як ці дії пов`язані з певною неспроможністю учасника справи і не можуть бути покладені на іншу сторону.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що розподілу підлягає 23 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу 26 000,00-3 000,00), які судом першої інстанції цілком правомірно та обґрунтовано стягнуто з позивача на користь ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги стосовно неспівмірності понесених третьою осбою витрат на правову допомогу колегією суддів оцінюються критично, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами та є нічим іншим як припущеннями самого скаржника.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваних рішеннях, оскаржувані рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 та додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 у справі № 910/5273/22, за наведених скаржником доводів апеляційних скарг.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 у справі № 910/5273/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 у справі № 910/5273/22 - залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2023 у справі №910/5273/22.

4. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за ОСОБА_1 .

5. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 у справі № 910/5273/22 - залишити без задоволення.

6. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 у справі № 910/5273/22- залишити без змін.

7. Поновити дію додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 у справі № 910/5273/22.

8. Матеріали справи №910/5273/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 16.10.2023.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім