ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. Справа№ 910/7605/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2023

(повний текст рішення складено та підписано 25.07.2023)

у справі № 910/7605/23 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство "ЕСКО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса"

про стягнення 1 788 283,05 грн

за участю представників:

від позивача: Климов А.Р.;

від відповідача: Півак О.А.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ ВКП "ЕСКО" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Дієса" про стягнення 1 788 283,05 грн за договором № 161221-1 від 16.12.2021, з яких 1 436 736,89 грн основного боргу, 287 622,38 грн пені, 46 666,44 грн інфляційних втрат та 17 257,34 грн 3% річних, нарахованих за період з 17.12.2022 по 10.05.2023.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 у справі № 910/7605/23 позов задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 1 436 736,89 грн основного боргу, 143 811,19 грн пені, 17 257,34 грн 3% річних, 46 666,44 грн інфляційних втрат та 26 824,25 грн судового збору. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку, що матеріалами справи підтверджується постачання позивачем відповідачу товару вартістю 1 734 643,94 грн, який відповідач оплатив частково, у зв`язку з чим виник борг, на який обґрунтовано нараховано пеню, інфляційні та 3 % річних. Проте, з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів сторін, суд зменшив неустойку (пеню), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, до 50%.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Дієса", звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 у справі № 910/7605/23 в частині задоволених вимог та ухвалити нове, яким у задоволенні позові відмовити в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

За твердженням скаржника, строк оплати товару не наступив.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2023 за апеляційною скаргою ТОВ "Дієса" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 у справі № 910/7605/23 відкрито апеляційне провадження; справу призначено до розгляду на 03.10.2023.

27.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому ТОВ ВКП "ЕСКО" вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 у справі № 910/7605/23 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні 03.10.2023 представником ТОВ "Дієса" заявлено клопотання про передачу справи № 910/7605/23 за підсудністю до Господарського суду міста Києва для розгляду справи в межах справи № 910/12677/23 про банкрутство ТОВ "Дієса" та клопотання про зупинення провадження у справі № 910/7605/23 до прийняття Господарським судом міста Києва ухвали про затвердження плану санації за заявою боржника № 910/15087/23, поданою до відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ст. 5 Кодексу з процедур банкрутства.

Колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотань ТОВ "Дієса" з огляду на їх безпідставність.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 17.10.2023.

Представник скаржника в судове засідання 17.10.2023 не з`явився .

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, доводячи її безпідставність.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 16.12.2021 між ТОВ ВКП "ЕСКО" (постачальник) та ТОВ "Дієса" (покупець) було укладено договір № 161221-1 поставки електропобутових товарів на базі поставки DDP (доставка з оплатою мита) - рампа складу покупця (Україна, Київська область, Броварський район, с. Квітневе, вул. Гоголівська, 1А) Incoterms 2010, або за будь-якою іншою адресою, обумовленою сторонами при узгодженні заявки.

Товар поставляється партіями. Номенклатура партії товару, його кількість і ціна встановлюються за погодженням сторін на підставі заявки покупця на поставку відповідної партії товару і вказуються в розрахункових документах (рахунках-фактури) та/або у відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар, які є специфікацією в розумінні ст. 266 ГК України (п. 2.1 договору).

Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами відвантажувальних документів (видаткових накладних, ТТН) на товар (п. 2.7 договору).

Відповідно до п. 2.8 договору право власності на товар від постачальника до покупця переходить у момент підписання відвантажувальних документів (видаткових накладних, ТТН) покупцем. До моменту підписання покупцем відвантажувальних документів на товар, всі ризики, пов`язані з пошкодженням або втратою товару, несе постачальник.

За умовами п. 2.9 договору постачальник разом з товаром зобов`язується передати покупцеві наступні документи:

2.9.1 оригінал рахунку-фактури із зазначенням товару, кількості, ціни за одиницю та вартості всієї партії товару. Рахунок фактура, який виставляється постачальником, якщо дозволяють технічні можливості постачальника, повинен містити посилання на номер та дату укладання цього договору;

2.9.2 товарно-транспортну накладну або інший рівнозначний транспортний документ;

2.9.3 видаткову накладну (при розбіжностях у фактичній кількості прийнятого товару з кількістю товару, зазначеного в супровідній документації, невід`ємною частиною видаткової накладної є акт приймання товару, складений за формою, погодженою сторонами в додатку № 1 до договору);

2.9.4 копію декларації відповідності та/або сертифіката відповідності вимогам технічних регламентів (по кожному найменуванню товару). При наступних поставках таких найменувань товару допускається надання додатків до товаросупровідних первинних документів, що містять відомості про реєстрацію декларації (реєстраційний номер, дата видачі, інформація про термін дії, орган видачі), паспорт якості, санітарно-гігієнічне свідоцтво, екологічні висновки, якщо такі документи потрібні до певного виду товару відповідно до законодавства України;

2.9.5 інформацію про продукцію (гарантійний талон від виробника на кожну одиницю товару; інструкцію з експлуатації українською мовою на кожну одиницю товару; документи, які підтверджують якість товару та інші документи, необхідні відповідно до чинного законодавства України).

Пунктом 3.5 договору передбачено, що покупець оплачує кожну партію фактично прийнятого товару протягом 14 календарних днів з дати поставки відповідної партії товару, але в кожному разі не раніше дати отримання комплекту документів на товар (партію товару), зазначеного у п. 2.9 цього договору. Форма оплати - безготівковий розрахунок.

У пункті 7.4 договору сторонами погоджено, що за прострочення оплати за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який оплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 20% від вартості поставленого товару.

На виконання договору №161221-1 від 16.12.2021 ТОВ ВКП "ЕСКО" поставлено ТОВ "Дієса" товар загальною вартістю 1 734 643,94 грн за видатковими накладними № УТ-29857 від 02.12.2022 на суму 1 207 979,94 грн (03.12.2022 отримав диспетчер Вольтман), № УТ-1875 від 18.01.2023 на суму 526 664,00 грн (20.01.2023 отримав диспетчер Кравцова).

Відповідачем товар оплачено частково - у сумі 297 907,05 грн, про що свідчить платіжна інструкція № 003774146 від 21.02.2023 на 100 000,00 грн з призначенням "оплата за товар зг.накл. №УТ-1875 від 18.01.2023" та лист-уточнення призначення платежу від 27.03.2023. На момент розгляду спору борг у розмірі 1 436 736,89 грн не сплачено.

Відповідач факт тримання товару не заперечує, а лише вказує про ненастання строку його оплати у зв`язку із невиконанням умов договору щодо передачі документів на товар, зокрема сертифікатів відповідності.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Стаття 666 ЦК України передбачає правові наслідки невиконання продавцем обов`язку передати приналежності товару та документи, що стосуються товару. Так, згідно із ч. 1 зазначеної статті, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві (ч. 2 ст. 666).

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, обумовлений договором товар був прийнятий ТОВ "Дієса" без жодних зауважень, зокрема щодо комплектності документів, що, не заперечувалось самим відповідачем. Доказів існування спору між сторонами з приводу якості та кількості переданого товару у справі немає. ТОВ ВКП "ЕСКО" стверджує, що ним було передано відповідачу оригінали рахунків-фактури, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, гарантійні талони та інструкції з експлуатації українською мовою на кожну одиницю товару.

Беручи до уваги, що умовами договору не вимагається будь-яке письмове оформлення факту передання покупцю документів за переліком, визначеним п. 2.9 договору, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що підписані покупцем без зауважень видаткові накладні, є свідченням відсутності будь-яких претензій та зауважень з боку відповідача щодо комплектності не лише товару, а й документів, які постачальник мав передати разом з товаром, необхідних відповідно до чинного законодавства України.

Колегія суддів також враховує відсутність свідчень про те, що покупець відмовився від договору та повернув товар постачальнику відповідно до ч. 2 ст. 666 ЦК України.

Встановлені обставини спростовують доводи скаржника щодо ненастання обумовленого договором строку оплати прийнятого без зауважень товару.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд № 910/12604/18 від 01.10.2019).

Здійснений судом першої інстанції розрахунок суми боргу, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних не суперечить умовам договору та вимогам законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Скаржником в суді апеляційної інстанції належними та допустимими доказами не спростовано висновку місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог, не доведено підстав для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 у справі № 910/7605/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2023 у справі № 910/7605/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/7605/23 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.10.2023.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова