ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Справа№ 910/2761/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Гончарова С.А.

Тищенко О.В.

при секретарі Токаревій А.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 26.09.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/2761/23 (суддя Князьков В.В., м. Київ)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про стягнення 485 549,21 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про стягнення 485 549,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем своїх обов`язків за договором № від 02.12.2019 про транспортування природного газу, в частині виплати грошових коштів за різницю між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів та загальною вартістю щодобових негативних небалансів у період за травень-липень, вересень та грудень 2022 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/2761/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про стягнення 485 549,21 грн - задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» основний борг в сумі 485 549,21 грн та судовий збір в розмірі 7 283,24 грн.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з урахуванням того, що відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № від 02.12.2019, на що посилався відповідач як на підставу для звільнення від виконання зобов`язань.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить: скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/2761/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до прийняття оскаржуваного рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи. Скаржник вважає, що судом неправильно застосовано норми права, на підставі яких відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. На переконання відповідача, судом неповно з`ясовано обставини справи щодо наявності форс-мажорних обставин. Також апелянт зазначає, що судом не взято до уваги положення договору щодо звільнення від відповідальності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» у справі №910/2761/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Кравчук Г.А., Коробенко Г.П.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 у справі №910/2761/23 вирішено відкласти розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи.

24.05.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/2761/23.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-08/1989/23 від 02.06.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/2761/23, у зв`язку із перебування суддів Коробенка Г.П. та Кравчука Г.А., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустках.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2023 справу №910/2761/23 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Разіна Т.І., судді Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/2761/23, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/2761/23 призначено на 18.07.2023.

13.06.2023 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги, яку просив суд залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до обґрунтованості висновків суду першої інстанції. Позивач повідомив, що станом на дату подання відзиву відповідач добровільно сплатив позивачеві заборгованість.

25.07.2023 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшли письмові пояснення, у яких зокрема відповідач повідомляє, що ним сплачено на користь позивача заборгованість та долучає на підтвердження вказаного копії платіжних доручень.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/619/23 від 03.08.2023, у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 18.07.2023 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2023 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Гончаров С.А. Станік С.Р.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/2854/23 від 07.08.2023, у зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Гончаров С.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 у справі №910/2761/23 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/2761/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі та призначено до розгляду на 26.09.2023.

У судове засідання 26.09.2023 з`явився представники позивача та відповідача.

Представник відповідач підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (оператор) було укладено договір № транспортування природного газу, відповідно до п. 2.1 якого оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу (надалі - послугу) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (п. 2.2. договору № від 02.12.2019).

За умовами п.3.1 договору № від 02.12.2019 оператор зобов`язаний здійснити у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплату грошових коштів на рахунок замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.

У пункті 7.1 договору № від 02.12.2019 передбачено, що вартість послуг, зокрема послуг з врегулювання добового небалансу, розраховується за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого кодексом.

У п.9.1. договору № від 02.12.2019 сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу.

Відповідно до пункту 9.2 договору № від 02.12.2019 у разі виникнення у замовника негативного добового небалансу оператор здійснює продаж замовнику, а замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу. У разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.

За змістом пункту 9.4 договору № від 02.12.2019 у випадку, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє замовника про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок замовника у термін до 5 робочих днів з дня повідомлення.

Пунктом 11.4 договору № від 02.12.2019 передбачено, що врегулювання щодобових небалансів оформлюється одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє з дати, наступної за датою внесення рішення органу ліцензування про видачу Оператору ліцензії на провадження діяльності з транспортування природного газу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, але не раніше 01.01.2020, до 31.12.2020, а в частині розрахунків до їх повного виконання. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.17.1 договору № від 02.12.2019).

30.09.2022 відповідач своїм одностороннім актом № 09-2022- 19О7ОО0196 від 30 вересня 2022 повідомив позивача, як замовника, про розмір грошових коштів у сумі 252 524,75грн, які підлягали виплаті замовнику за вересень 2022. Разом з тим, як вказує позивач, станом на дату подання позову, відповідач не сплатив заборгованість. Відповідно, прострочена заборгованість відповідача за вересень 2022 складає суму у розмірі 252 524,75грн.

01.11.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» коригуючим актом №05-2022--11 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць травень 2022 року від 01 листопада 2022 до акту 05-2022- від 31 травня 2022 повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» як замовника, про розмір грошових коштів у сумі 123 438,89грн., які підлягали виплаті замовнику за травень 2022р. Як вказує позивач, станом на дату подання позову, відповідач лише частково виконав його зазначене вище зобов`язання перед позивачем, перерахувавши на його рахунок 70826,25грн.

01.11.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» коригуючим актом №06-2022--11 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць червень 2022 року від 01 листопада 2022 до акту 06-2022- від 30 червня 2022, повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Арабський Енергетичний Альянс ЮЕЙ» як замовника, про розмір грошових коштів у сумі 86 825, 20грн., які підлягали виплаті замовнику за червень 2022. Як вказує позивач, станом на дату подання позову, відповідач лише частково виконав його зазначене вище зобов`язання перед позивачем, перерахувавши на його рахунок 80 500,64 грн. Відповідно прострочена сума заборгованості за коригуючим актом 06-2022- від 30 червня 2022 становить 6324,56 грн.

01.11.2022 відповідач коригуючим актом №07-2022--11 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць липень 2022 від 01 листопада 2022 до акту №07-2022- від 31 липня 2022, повідомив позивача про розмір грошових коштів у сумі 94 115,4 грн., які підлягали виплаті замовнику за липень 2022р. Проте, як вказує позивач, станом на дату подання позову, відповідач лише частково виконав його зазначене вище зобов`язання перед позивачем, перерахувавши на його рахунок 86 691,89 грн, а отже, прострочена сума заборгованості за коригуючим актом №07-2022--11 за липень 2022 становить 7423,51 грн.

31.12.2022 відповідач актом № 12-2022- врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць грудень 2022 року від 31 грудня 2022р., повідомив позивача про розмір грошових коштів у сумі 219 241,60грн., які підлягали виплаті замовнику за грудень 2022р. Проте, за твердженнями позивача, станом на дату подання позову, відповідач лише частково виконав його зазначене вище зобов`язання перед позивачем, перерахувавши на його рахунок 52 577,85грн. Відповідно, прострочена заборгованість відповідача за грудень 2022р. складає суму у розмірі 166 663,75 грн.

Позивач зазначив, що прострочена заборгованість відповідача з оплати різниці вартості щодобових позитивних небалансів та щодобових негативних небалансів за травень, червень, липень, вересень, грудень 2022 становить 485 549,21 грн, яку просив стягнути з відповідача.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на положення п. 14.1 та п. 14.2 укладеного між сторонами договору, відповідно до якого сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо таке невиконання є наслідком обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та якщо в момент взяття на себе зобов`язань за цим договором така сторона не могла ані передбачити, ані попередити їх настання. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Відповідач зазначає, що оператор газотранспортної системи повідомив всіх замовників послуг транспортування про виникнення та наявність форс-мажорних обставин, а саме: військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану.

Фактично, аналогічні доводи щодо наявності форс-мажорних обставин, які вплинули на виконання відповідачем своїх зобов`язань, містить і апеляційна скарга,

Судом першої інстанції задоволено позовні вимоги, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами (ст.32 Закону України «Про ринок природного газу»).

Регламентом функціонування ГТС України є Кодекс газотранспортної системи, затверджений постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015, який визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування ГТС України.

Відповідно до п. 1 Глави 1 Розділу VІІІ Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п.19 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу»).

Згідно з п. 5 Глави 1 Розділу І Кодексу балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування; небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Згідно з п. 1-2 Глави 1 Розділу XIV Кодексу замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом. Періодом балансування є газова доба (D).

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи.

Пунктом 3 Глави 1 Розділу XIV Кодексу визначено, що перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

Відповідно до п. 4 Глави 1 Розділу XIV Кодексу оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

За змістом пунктів 1-3 Глави 6 розділу XIV Кодексу оператор газотранспортної системи розраховує обсяг добового небалансу для кожного портфоліо балансування замовників послуг транспортування природного газу за кожну газову добу як різницю між алокаціями подач природного газу до газотранспортної системи та алокаціями відбору з газотранспортної системи (з урахуванням підтверджених торгових сповіщень).

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування за газову добу дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу відсутній добовий небаланс за цю газову добу.

У випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

У відповідності до п. 4-7 Глави 6 розділу XIV Кодексу плата за добовий небаланс має відображати витрати та враховувати вартість вчинення балансуючих дій оператором газотранспортної системи, а також коригування, визначене відповідно до вимог цієї глави.

Плата за добовий небаланс має бути відображена окремо в рахунках оператора газотранспортної системи, що виставляються замовнику послуг транспортування природного газу.

Плата за добовий небаланс застосовується таким чином: якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, продав оператору газотранспортної системи природний газ в обсязі добового небалансу і, відповідно, має право на отримання грошових коштів від оператора газотранспортної системи у розмірі плати за добовий небаланс; якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, відповідач зобов`язаний здійснити у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплату грошових коштів на рахунок замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів замовника протягом звітного газового місяця

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено обставини фактичного врегулювання контрагентами небалансів за травень, червень, липень, вересень, грудень 2022, які часткового були сплачені відповідачем, залишок суми становить 485 549,21 грн, які відповідачем не заперечувались.

Щодо доводів відповідача про виникнення та наявність форс-мажорних обставин, а також посилань на п. 14.1 та п. 14.2 договору.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі, відповідач посилається на те, що відповідно до п. 14.1 та п. 14.2 укладеного між сторонами договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо таке невиконання є наслідком обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та якщо в момент взяття на себе зобов`язань за цим договором така сторона не могла ані передбачити, ані попередити їх настання. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Відповідачем зазначається, що оператор газотранспортної системи повідомив всіх замовників послуг транспортування про виникнення та наявність форс-мажорних обставин, а саме: військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану.

Однак, на переконання суду, наведені доводи не нівелюють обов`язку оператора сплатити грошові кошти в розмірі, який визначений як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця з огляду на наступне.

Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

Тобто, згідно чинного законодавства, можливе звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання, а не від виконання в цілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі № 904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Тобто, обставина стає форс-мажорною для сторін правовідносин щодо тих чи інших зобов`язань виключно у разі доведення неможливості виконання конкретних зобов`язань. Отже, такі обставини, як оголошена чи неоголошена війна, військові дії, введення воєнного стану самі по собі не є абсолютними форс-мажорними обставинами.

Відповідно до умов кладеного між сторонами договору, зокрема п. 14.1, 14.2 договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань за цим договором, якщо таке невиконання є наслідком обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та якщо в момент взяття на себе зобов`язань за цим договором така сторона не могла ані передбачити, ані попередити їх настання. Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Суд наголошує, що з системного аналізу вказаних положень договору також вбачається, що звільнення від відповідальності/відкладення строку виконання зобов`язання можливе лише тоді, коли невиконання зобов`язання є наслідком форс-мажорних обставин, а не сам по собі факт наявності форс-мажорних обставин.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

За приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (відповідні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Виходячи з викладеного, як правильно зазначив суд першої інстанції. відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем, як і не надано обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № від 02.12.2019.

Разом з тим, суд наголошує, що введення воєнного стану не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань та особою, яка посилається на такі обставини, має бути підтверджено не факт настання цих обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення відповідача як недоведені документально.

Посилання відповідача на неможливість виконання зобов`язання у зв`язку із наявністю заборгованості замовників послуг транспортування перед оператором ГТС за щодобові негативні небаланси за лютий - грудень 2022 року є необґрунтованими та юридично неспроможними, оскільки наявність заборгованості інших замовників перед відповідачем взагалі ніяким чином не спростовує обґрунтованості позовних вимог та не виключає їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне дослідження обставин справи судом апеляційної інстанції відхиляються як такі, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.

Твердження скаржника про порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими та фактично зводяться лише до цитувань процесуальних приписів.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Разом з цим, судова колегія враховує, що як зазначив відповідач та підтвердив позивач, відповідачем було сплачено заборгованість та надано на підтвердження цього відповідні платіжні доручення, що має бути враховано на стадії виконання судового рішення.

Усі інші твердження скаржника судом апеляційної інстанції враховано, однак вони не спростовують зроблених вище висновків суду.

Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення на підставі належних та допустимих доказів, а скаржником в апеляційній скарзі вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано.

Отже, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/2761/23.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/2761/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/2761/23 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 у справі №910/2761/23 - залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи № 910/2761/23 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 10.10.2023.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді С.А. Гончаров

О.В. Тищенко