РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023Справа № 910/8624/23

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Приватного акціонерного товариства "Українська Транспортна Страхова Компанія"

про стягнення 66 555,50 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" (далі - ПрАТ "СК "Уніка", позивач) до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова Компанія" (далі - ПрАТ "УТСК", відповідач) про стягнення страхового відшкодування у сумі 66 555,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП, яка сталась 04.03.2023 у місті Рівному, був пошкоджений транспортний засіб - "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , у зв`язку з чим ПрАТ "СК "Уніка", як страховик винної у ДТП особи - водія автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сплатило потерпілій особі страхове відшкодування у сумі 134 111,00 грн.

Також ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» стало відомо, що на момент ДТП у водія транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_2 , діяв ще один поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ЕР № 208309035), виданий ПрАТ "УТСК" (відповідач), яке несе рівнозначну відповідальність перед потерпілою особою разом з ПрАТ "СК "Уніка". За таких обставин у відповідача виник обов`язок компенсувати позивачу частину сплаченого ним страхового відшкодування.

У позові, посилаючись на п. 5.1, 5.2 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ № 464/2020 від 26.02.2020, ПрАТ "СК "Уніка", просить компенсувати йому 50 % сплаченої суми страхового відшкодування, що становить 66 555,50 грн. та стягнути її з відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2023 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, надав суду відзив, в якому позов визнав частково - на суму 65 305,50 грн, у зв`язку зі зміною формули розрахунку страхового відшкодування, належного до виплати позивачу при настанні події, яка є страховим випадком, за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідно до п. 5.2 Порядку виконання зобов`язань, затверджених Протоколом президії МТСБУ від 03.06.2021 № 500/2021.

Суд, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 04.03.2023 між ПРАТ «СК «Уніка» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується страховим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213582041 (далі - договір страхування) із встановленим розміром франшизи - 2500,00 грн. та лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 160 000,00 грн.

Згідно з указаним договором страхування у позивача був застрахований автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Строк дії договору страхування визначений з 00:00 04.03.2023 до 03.03.2024 включно.

04.03.2023 у м. Рівному сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача вищевказаного транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу "Volkswagen", державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

За вказаною подією, відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 17.03.2023 у справі про адміністративне правопорушення № 569/4491/23, яка набрала законної сили 28.03.2023, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Також встановлено, що внаслідок вищезазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , застрахований за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 209251533) в ПрАТ «СК «Брокбізнес».

06.03.2023 потерпіла особа (власник транспортного засобу "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до позивача - АТ «СК «Уніка» (страховика винної особи) із заявою № /1 про виплату матеріального збитку.

За вказаною заявою, на замовлення позивача, 31.03.2023 року ТОВ «СЗУ Україна» був складений Звіт № 22604 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, згідно з яким ринкова вартість автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП становив 316 611,00 грн., а вартість відновлювального ремонту - 815 463,39 грн.

На підставі зазначеного звіту та розрахунку страхового відшкодування позивачем (ПрАт "СК "УНІКА") було складено страховий акт/наказ № /1 від 27.04.2023 та визначено суму страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 134 111,00 грн, яке було сплачене на користь ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням № 086299 від 28.04.2023.

У той же час із матеріалів справи вбачається, що цивільна правова відповідальність водія автомобіля Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 на час вчинення ДТП (04.03.2023) також була застрахована у відповідача - ПрАТ "УТСК" згідно з полісом серії ЕР № 208309035, із встановленим розміром франшизи - 500,00 грн та лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 000,00 грн. Строк дії договору з 00:00 05.03.2022 по 04.03.2023 включно.

Таким чином ПрАТ "УТСК" (поліс ЕР № 208309035) взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія транспортного засобу Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про страхування» предмет договору страхування може бути застрахований за одним договором страхування та за згодою страхувальника кількома страховиками (співстрахування).

Стаття 989 ЦК України встановлює обов`язок страхувальника при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об`єкта, який страхується.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

Відносини між страховиками-членами МТСБУ з питань забезпечення здійснення страхового відшкодування при наявності декількох внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які були чинними на момент дорожньо-транспортної пригоди, врегульовує Порядок виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затверджений протоколом Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України № 464/2020 від 26.02.2020 (далі - Порядок).

Пунктом 2.1 статті 2 вказаного Порядку визначено, що наявність на момент укладення внутрішнього договору страхування в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей про інші чинні внутрішні договори страхування, укладені по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу, визнається достатнім доказом виконання страхувальником зобов`язання при укладенні внутрішнього договору страхування повідомити страховика про інші внутрішні договори страхування (обов`язки страхувальника, що передбачені пунктом 3 частини першої статті 989 ЦК України та п. 17.3 ст. 17 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Отже, чинне законодавство дозволяє страхувальнику укладати декілька договорів страхування щодо одного об`єкта страхування з різними страховиками, при цьому наявність на момент укладення внутрішнього договору страхування в єдиній централізованій базі даних МТСБУ відомостей про інші чинні внутрішні договори страхування, укладені по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу, є достатнім доказом виконання страхувальником свого обов`язку повідомити страховика про інші внутрішні договори страхування.

Поряд з цим, обов`язок страховика щодо проведення відповідного розслідування страхового випадку, в тому числі встановлення факту наявності у страхувальника інших чинних договорів страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено п. 34.1 статті 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За змістом пункту 3.1 статті 3 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик при отриманні інформації про настання події, що містить ознаки страхового випадку за укладеним ним внутрішнім договором страхування, зобов`язаний (незалежно від наявності інших внутрішніх договорів страхування, укладених по відношенню до забезпеченого транспортного засобу, та черговості їх укладення) здійснити визначені Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" заходи для забезпечення своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Згідно з пунктом 3.2 статті 3 Порядку страховик, який отримав інформацію про подію, яка має ознаки страхового випадку за декількома внутрішніми договорами страхування, для забезпечення участі усіх страховиків за такими договорами страхування повинен: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дати надходження інформації про страховий випадок, повідомити у письмовій формі (як правило, за допомогою електронної корпоративної пошти МТСБУ) інших страховиків, які внесли до єдиної централізованої бази даних МТСБУ відомості про інші внутрішні договори страхування, які є дійсними на дату настання події, що містить ознаки страхового випадку; забезпечити можливість іншим страховикам, які також застрахували той самий об`єкт, приймати участь в розслідуванні страхового випадку (зокрема, у огляді наявних документів та пошкодженого (знищеного) майна).

Як вбачається з матеріалів справи, 08.03.2023 позивач, відповідно до п. 3.2 Порядку, повідомив відповідача засобами електронного зв`язку про інші внутрішні договори страхування, які є дійсними на дату настання події, що містить ознаки страхового випадку, забезпечив можливість відповідачу, який застрахував той самий об`єкт, приймати участь у розслідуванні страхового випадку та повідомив, що огляд пошкодженого ТЗ потерпілої особи відбудеться 13.03.2023 об 11.00 год. на СТО.

Проте обізнаний про вказану страхову подію відповідач станом на день подання позову страхового відшкодування не здійснив, тому ПрАТ «СК «Уніка» звернулося до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На підставі викладеного, враховуючи факт виплати позивачем страхового відшкодування потерпілій особі, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки він має право на отримання страхового відшкодування від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу внутрішні договори страхування.

Щодо розміру такого збитку суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 у сумі 815 463,39 грн. перевищують вартість транспортного засобу до ДТП (316 611,00 грн), тому транспортний засіб вважається фізично знищеним.

Так, відповідно до статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п. 30.2 статті 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріали справи свідчать, що для визначення вартості автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після ДТП, позивачем була розміщена пропозиція про продаж залишків зазначеного автомобіля на онлайн-аукціоні, на якому була визначена зобов`язуюча пропозиція (найвища) щодо придбання залишків вказаного автомобіля у пошкодженому стані після ДТП за 180 000,00 грн.

Таким чином розмір шкоди, заподіяної внаслідок ДТП власнику автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 (ринкова вартість якого до ДТП становить 136 611,00 грн), згідно з розрахунком, визначеним статтею 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", складає: 316 611,00 грн. (ринкова вартість до ДТП, визначена звітом № 22604) - 180 000,00 грн. (ринкова вартість після ДТП, визначена зобов`язуючою пропозицією на онлайн-аукціоні) = 136 611,00 грн.

Разом з тим, як вже було встановлено судом, автомобіль Mitsubishi, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент ДТП (04.03.2023) був забезпечений двома чинними полісами:

- Полісом ПрАТ «СК «Уніка» № 213582041;

- Полісом ПрАТ «УТСК» № ЕР 208309035.

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 вищевказаного Порядку № 464/2020 від 26.02.2020 страховик, який на умовах, визначених цим Порядком, здійснив страхове відшкодування, у разі, якщо визначений ним розмір шкоди не перевищує сукупного розміру страхових сум, за відповідну шкоду, за усіма чинними на дату страхового випадку внутрішніми договорами страхування визнається особою, яка надала послуги з відшкодування збитків, і згідно з пунктом 36.4 статті 36 Закону 1961 має право на отримання страхового відшкодування від інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу внутрішні договори страхування.

Згідно з п. 5.2 Порядку, яким визначається розмір страхового відшкодування та до якого були внесені зміни згідно з протоколом Президії МТСБУ від 03.06.2021 № 500/2021, розмір страхового відшкодування належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування, від кожного з інших страховиків, які уклали чинні на момент настання страхового випадку інші внутрішні договори страхування по відношенню до того ж забезпеченого транспортного засобу, визначається з огляду на положення статті 540 Цивільного кодексу України (виконання зобов`язання, в якому беруть участь кілька боржників, визначається у рівній частці) за формулою: Ск = (Св - Сш/Кс) / (Кс-1) - Ф, де

Ск - розмір страхового відшкодування (компенсації) належного страховику, який здійснив виплату страхового відшкодування від кожного іншого страховика;

Св - розмір виплаченого заявником страхового відшкодування;

Кс - кількість страховиків, які застрахували один об`єкт, на дату страхового випадку;

Сш - розмір шкоди, заподіяної внаслідок страхового випадку;

Ф - розмір франшизи, визначений страховиком, до якого заявником подана заява про страхове відшкодування.

Нова редакція пункту 5.2 Порядку виконання зобов`язань при настанні події, яка є страховим випадком за декількома внутрішніми договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що затверджена згідно з пунктом 1.1 цього протоколу, набирає чинності з 01.07.2021, та застосовується до заяв про страхове відшкодування, які подані страховиком до інших страховиків, не раніше такої дати".

Отже станом на дату ДТП, що сталася 04.03.2023, діяли норми Порядку з урахуванням змін, затверджених протоколом Президії МТСБУ від 03.06.2021 № 500/2021.

За таких обставин суд, здійснивши розрахунок за формулою, наведеною в п. 5.2 Порядку, встановив, що розмір страхового відшкодування, який покладається на відповідача, становить 65 305,50 грн: Ск = (134 111,00 грн - (136 611,00 грн / 2) / (2 - 1) - 500,00 грн.= 65 305,50 грн.

Таким чином суд дійшов висновку, що стягненню з ПрАТ "УТСК" на користь ПрАТ "Уніка" підлягає страхове відшкодування в сумі 65 305,50 грн, відтак, позов задовольняється частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку судові витрати позивача складаються з судового збору в сумі 2 147,20 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.

За змістом ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених судових витрат позивач долучив до матеріалів справи копії: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Білоконь І.В. серія РН № 1639; ордер серія АА № 1278640 на надання правової допомоги ПрАТ «СК «УНІКА» виданого АБ «ЛИСОВ2856 «ЕКВІТ»; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно АБ «ЛИСОВ2856 «ЕКВІТ»; договору про надання правової допомоги № 1/20ю від 21.12.2020, укладеного між АБ «Адвокатським бюро Олександра Лисова «Еквіт» та ПрАТ «СК «УНІКА»; додаткової угоди № 2 від 09.01.2023 та додатку № 1 від 05.05.2023 до цього договору, яким сторони погодили, що за надання правової допомоги у даній справ клієнт ПрАТ «СК «УНІКА» сплачує АБ «ЛИСОВ2856 «ЕКВІТ» фіксовану суму гонорару адвоката в розмірі 7000 грн; розрахунку витрат на правову допомогу; рахунку № 39 від 05.05.2023 на суму 7000 грн; акта надання послуг № 39 від 31.05.2023 на суму 7000 грн; платіжної інструкції № 4059 від 10.05.2023 на суму 7000 грн.

Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У той же час при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Як зауважили Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховний Суд у справі № 905/1795/18, у справі № 922/2685/19, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У даному випадку суд враховує наступні критерії визначення розміру витрат на правову допомогу: незначний ступінь складності справи; ціну позову, що не перевищує 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб; розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін; характер спірних відносин та значення справи для сторін; обсяг виконаної адвокатом роботи при подачі позовної заяви; формування та викладення позиції позивача представником.

Також суд зважає на заяву представника відповідача, в якій він заперечив проти задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу та зазначив, що такі витрати не є співмірними зі скадністю справи, розмір витрат є завищеним та необґрунтованим.

Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову; для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи викладене, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7000,00 грн. не є співмірними із складністю предмету спору та наданими адвокатом послугами, тому суд, керуючись вимогами щодо обґрунтованості, розумності, справедливості та пропорційності, доходить висновку про зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 2147,20 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 2000,00 грн. покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із частковим задоволенням позову, та становлять: судовий збір - 2 106,87 грн., витрати на правничу допомогу - 1962,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Українська Транспортна Страхова Компанія" про стягнення 66 555,50 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська Транспортна Страхова Компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77, ідентифікаційний код: 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" ( 04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 6, літ В, ідентифікаційний код: 20033533) страхове відшкодування у сумі 65 305 (шістдесят п`ять тисяч триста п`ять ) грн. 50 коп., судовий збір в сумі 2 106 (дві тисячі сто шість) грн. 87 коп. та витрати на правову допомогу в сумі 1962 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят дві) грн. 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повне судове рішення складене 12 жовтня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.