СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 922/2063/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ревякіна Андрія Юрійовича, Харківська область, Валківський район, с. Сніжків,

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2023, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області в м.Харкові, повний текст якої складений 29.08.2023 (суддя Ольшанченко О.В.),

у справі №922/2063/23

за позовом: Фізичної особи-підприємця Ревякіна Андрія Юрійовича, Харківська область, Валківський район, с. Сніжків,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Сахновщинське імені М.О. Ключки", Харківська область, Сахновщинський район, с. Сугарівське,

про стягнення 102839,89 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі №922/2063/23 виправлено описку в ухвалі Господарського суду Харківської області від 23.06.2023 у справі №922/2063/23. Останній абзац мотивувальної частини вищевказаної ухвали викладено в наступній редакції: "Суд не приймає збільшення позовних вимог позивача, оскільки: 1) не можна доповнювати позовну заяву новими позовними вимогами (інфляційними втратами); 2) не можна одночасно зменшувати розмір однієї позовної вимоги (3% річних), а іншу збільшувати (пеню).". Абзац перший резолютивної частини вищевказаної ухвали викладено в наступній редакції: "Відхилити заяву фізичної особи-підприємця Ревякіна Андрія Юрійовича про збільшення позовних вимог.".

Ухвала суду першої інстанції з посиланням на ст. 243 ГПК України мотивована тим, що при складанні ухвали від 23.06.2023 помилково вказано про прийняття заяви позивача про збільшення позовних вимог до розгляду.

Не погодившись з ухвалою, постановленою судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ФОП Ревякін А.Ю., який просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі №922/2063/23 про виправлення описки в ухвалі Господарського суду Харківської області від 23.06.2023 про прийняття заяви про збільшення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що оскаржуваною ухвалою судом фактично здійснено не виправлення описки/арифметичної помилки в ухвалі від 23.06.2023 про прийняття заяви про збільшення позовних вимог, а частково змінено мотивувальну та резолютивну частини ухвали та відмовлено в прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, тобто змінено саму суть процесуального рішення, що є недопустимим.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву на апеляційну скаргу та поновити його, в задоволені апеляційної скарги ФОП Ревякіна А.Ю. на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі №922/2063/23 відмовити повністю. Відповідач зазначає, що відповідно до ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення. Положення вказаної статті не передбачають подання окремо апеляційної скарги на ухвалу суду про виправлення описки в ухвалі суду. Крім того, відповідач наголошує, що заява позивача від 15.06.2023 про збільшення позовних вимог фактично є новим позовом, оскільки в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини. За твердженнями ПрАТ "Сахновщинське імені М.О. Ключки" апелянтом не наведено обґрунтувань порушення судом першої інстанції норм ст. 243 ГПК України та не наведено підстав, передбачених ст. ст. 276-280 ГПК України, для скасування оскаржуваної ухвали.

Розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 у справі №922/2063/23 відкрито апеляційне провадження; ухвалено здійснити розгляд справи №922/2063/23 в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи; встановлено відповідачу семиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання її копії скаржнику.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ухвали Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 копія зазначеної вище ухвали вручена відповідачу 11.10.2023.

Отже, строк для надання відзиву на апеляційну скаргу спливає 18.10.2023.

З інформації, що міститься на поштовому конверті, в якому до суду надіслано відзив ПрАТ "Сахновщинське імені М.О. Ключки" на апеляційну скаргу, вбачається, що поштове відправлення передано до пересилання 05.10.2023.

Враховуючи, що відповідач надав відзив на апеляційну скаргу в межах встановленого судом строку, у Східного апеляційного господарського суду відсутні правові підстави для поновлення вказаного строку.

Сторони належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження та розгляд прави в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень копії ухвали Східного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 у справі №922/2063/23.

Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від учасників справи до суду не надходило.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

У травні 2023 року ФОП Ревякін Андрій Юрійович звернувся до Господарському суду Харківської області з позовною заявою до ПрАТ "Сахновщинське імені М.О. Ключки", в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 102839,89грн, яка складається з: заборгованості за договорами оренди - 74448,00грн, пені - 24910,17грн, 3% річних - 3481,72грн, а також судовий збір у сумі 2684,00грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12000,00грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2063/23.

15.06.2023 позивач звернувся із заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 142790,92грн, яка складається з: заборгованості за договорами оренди - 74448,00грн, пені - 40091,75грн, інфляційних втрат - 24910,17грн, 3% річних - 3341,00грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у сумі 2684,00грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 12000,00грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.06.2023 у справі №922/2063/23 прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог до розгляду та ухвалено розгляд справи продовжити з урахуванням цих збільшень.

В подальшому ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі №922/2063/23 виправлено описку в ухвалі Господарського суду Харківської області від 23.06.2023 у справі №922/2063/23. Останній абзац мотивувальної частини вищевказаної ухвали викладено в наступній редакції: "Суд не приймає збільшення позовних вимог позивача, оскільки: 1) не можна доповнювати позовну заяву новими позовними вимогами (інфляційними втратами); 2) не можна одночасно зменшувати розмір однієї позовної вимоги (3% річних), а іншу збільшувати (пеню).". Абзац перший резолютивної частини вищевказаної ухвали викладено в наступній редакції: "Відхилити заяву фізичної особи-підприємця Ревякіна Андрія Юрійовича про збільшення позовних вимог.".

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Право на судовий захист передбачено статтею 55 Конституції України, яка встановлює, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач вважає, що ухвала про виправлення описки в ухвалі не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Пунктом 18 частини 1 статті 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення.

Стаття 232 ГПК України встановлює, що судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Отже, ухвала господарського суду є одним із різновидів рішення, що можуть бути прийняті судом в процесі розгляду справи.

Питання апеляційного та касаційного оскарження судових рішень були предметом розгляду Конституційного Суду України. Зокрема, він визнав, що можливість (право) оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України "положення пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, слід розуміти так, що у цивільному процесі апеляційному оскарженню підлягають ухвали за винятком випадків, коли таке оскарження заборонено законом" (абзац сьомий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя, дотримання принципу правової визначеності та, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ від 21.10.2010 у справі "Дія 97" проти України", § 47).

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Враховуючи, що положення ст. 255 ГПК України, якими надано право оскарження ухвали суду першої інстанції про внесення виправлень у рішення, а ухвала є різновидом судового рішеннями, судова колегія вважає необґрунтованими твердження відповідача щодо неможливості оскарження ухвали про виправлення описки в ухвалі.

Статтею 234 ГПК України встановлено, що ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Положеннями ст. 235 ГПК України визначено, що ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Відповідно до ст. 243 ГПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки.

Виправлення в рішеннях і ухвалах повинні бути застережені перед підписом судді (ч. 7 ст. 233 ГПК України).

У постанові Верховного Суду від 27.09.2023 у справі № 916/1220/23 зазначено, що судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив судове рішення.

Отже, законом передбачені випадки, коли недоліки судового рішення можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмового викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо), які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Арифметична помилка - це неточність у розмірі присудженого, неправильність арифметичних розрахунків.

Вирішуючи питання про виправлення описок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення). Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 910/3386/18.

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо не зачіпається суть судового рішення.

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання.

Схожі правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 15.01.2021 у справі № 905/2135/19, від 01.11.2022 у справі № 904/4790/21, від 15.02.2023 у справі № 922/2381/16.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.06.2023 у справі №922/2063/23 прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог до розгляду та ухвалено розгляд справи продовжити з урахуванням цих збільшень.

В тексті зазначеної ухвали, а саме в останньому абзаці мотивувальної частини ухвали зазначено, що заява позивача подана у строк, визначений ч. 3 ст. 252 ГПК України, тому суд вважає за можливе прийняти заяву позивача про збільшення позовних вимог до розгляду та продовжити розгляд справи з урахуванням даної заяви.

В той же час, оскаржуваною ухвалою Господарським судом Харківської області внесено виправлення у вказану вище ухвалу та останній абзац мотивувальної частини вищевказаної ухвали викладено в наступній редакції: "Суд не приймає збільшення позовних вимог позивача, оскільки: 1) не можна доповнювати позовну заяву новими позовними вимогами (інфляційними втратами); 2) не можна одночасно зменшувати розмір однієї позовної вимоги (3% річних), а іншу збільшувати (пеню).". Абзац перший резолютивної частини вищевказаної ухвали викладено в наступній редакції: "Відхилити заяву фізичної особи-підприємця Ревякіна Андрія Юрійовича про збільшення позовних вимог.".

Тобто, судом першої інстанції, шляхом постановлення ухвали про виправлення описки, фактично змінено зміст процесуального документа, в який вносилися виправлення, а також змінено результат розгляду судом першої інстанції заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог на протилежний.

Таким чином, ухвалою про виправлення описки місцевим господарським судом здійснено повторний розгляд питання щодо поданої позивачем заяви про збільшення позовних вимог та прийнято відмінне від попереднього рішення про відмову у її прийнятті.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції фактично здійснено не виправлення описки/арифметичної помилки в ухвалі, а повністю змінено резолютивну частину ухвали Господарського суду Харківської області від 23.06.2023 у справі №922/2063/23 та мотиви її постановлення, що є повністю протилежним раніше прийнятому судом рішенню, є недопустимим та не відповідає положенням статті 243 ГПК України.

Зважаючи на викладене, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що при вирішенні даного питання суд першої інстанції порушив норми процесуального права, зокрема, приписи статей 235, 243 ГПК України, оскільки фактично змінив ухвалу.

Заперечення відповідача щодо заяви позивача про збільшення позовних вимог судова колегія вважає необґрунтованим, оскільки предметом апеляційного перегляду є ухвала Господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі №922/2063/23 про виправлення описки. Ухвала Господарського суду Харківської області від 23.06.2023 у справі №922/2063/23, постановлена за наслідками розгляду заяви ФОП Ревякіна А.Ю. про збільшення позовних вимог, учасниками справи не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи все зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ФОП Ревякіна А.Ю. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, в зв`язку з чим ухвала Господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі №922/2063/23 підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 280, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ревякіна Андрія Юрійовича задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.08.2023 у справі №922/2063/23 скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза