РІШЕННЯ

Іменем України

18 жовтня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1238/23
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, розглянув справу

за позовом: Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області, вул. Садова, 104, м. Прилуки, 17500;

електронна пошта: ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуки Радуга",

вул. Юрія Коптєва, 60, м. Прилуки, 17500;

предмет спору: про стягнення 12549,54 грн

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Трепаченко А.М., довіреність № 02 від 02.01.2023,

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 18.10.2023, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

06.09.2023, Комунальне підприємство "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області (далі - КП "Прилукитепловодопостачання") звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуки Радуга" (далі - ТОВ "Прилуки Радуга") про стягнення боргу в сумі 12549,54 грн за послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби з опалення житлового багатоквартирного будинку № 60 по вул. Юрія Коптєва в м. Прилуки, надані на підставі Договору в період з грудня 2021 по травень 2023 років.

Суд прийняв дану позовну заяву до розгляду; відкрив провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначив на 09 жовтня 2023 року об 11:30; у судове засідання викликав повноважного представника позивача; встановив учасникам справи строки для подачі до суду заяв по суті заявлених вимог, зокрема відповідачу - 15 календарних днів з моменту отримання ухвали суду, для подачі письмового відзиву на позов (ухвала від 11.09.2023).

Ухвала про відкриття провадження в справі отримана відповідачем засобами поштового зв`язку 18.09.2023, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за номером: 190.

Відповідач, в установлений строк, не скористався правом на подання відзиву на позов, у порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

09.10.2023, у судове засідання прибув повноважний представник позивача, участь якого забезпечена в режимі відеоконференції ухвалою від 28.09.2023; повноважний представник відповідача до суду не прибув, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав.

Суд розпочав розгляд справи по суті та заслухав повноважного представника позивача.

Суд, відповідно до частини 2 статті 216 ГПК України, відклав розгляд справи по суті на 18.10.2023, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України, засобами поштового зв`язку.

18.10.2023, у судове засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду повторно не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином засобами поштового зв`язку, про що свідчать наявні матеріали справи.

Суд продовжив розгляд справи по суті, розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, заслухав повноважного представника позивача, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 2.1 Статуту КП «Прилукитепловодопостачання» Прилуцької міської ради Чернігівської області, Підприємство створене з метою виробництва теплової енергії, надання послуг споживачам з тепловодопостачання, з гарячого водопостачання.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг врегульовані нормами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIII від 09.11.2017 (далі - Закон № 2189).

За визначенням наведеним у п. 5 частини 1 статті 1 Закону № 2189, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

За статтею 5 Закону № 2189 до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 12 Закону № 2189, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ) або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Порядок та особливості укладання, зміни і припинення договорів про надання житлово-комунальних послуг визначаються статтями 13-15 Закону № 2189.

Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 (у редакції постанови від 08.09.2021 № 1022) затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону № 2189, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору в загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії).

13.10.2021, КП "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області опублікувало публічний договір приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії на власному веб-сайті.

Згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія САА № 121050 від 23.09.2004, ТОВ «Прилуки Радуга» є власником нежитлового приміщення, загальною площею 149,0 кв.м, за адресою: м. Прилуки, вул. Переяславська, 60 (перейменована на вул. Ю. Коптєва). Зазначене нежитлове приміщення є вбудовано-прибудованим приміщенням до житлового п`ятиповерхового багатоквартирного будинку за адресою м. Прилуки, вул. Коптєва, 60.

Будинок, загальною площею 3311,70 кв.м., в цілому приєднаний до мереж постачання теплової енергії та має загальнобудинковий засіб обліку теплової енергії.

Натомість, приміщення ТОВ «Прилуки-Радуга» відокремлене (відключене) від мереж централізованого опалення.

Враховуючи особливості укладення індивідуальних договорів про надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку, що встановлені статями 13, 14 Закону № 2189, відносини сторін щодо надання послуг з постачання теплової енергії по житловому багатоквартирному будинку, за адресою: м. Прилуки, вул. Коптєва, 60, в якому в власності відповідача знаходиться нежитлове приміщення, загальною площею 149 кв.м., починаючи з 13.11.2021, врегульовані типовим індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії.

Водночас, за п. 14 Правила надання послуги з постачання теплової енергії № 830, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень (зокрема відповідача) від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування (далі - МЗК) та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Такий обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315 (далі - Методика розподілу).

Відповідно до п. 5 типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (далі - типовий Договір) виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується вчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим Договором.

За пп. 3 та 11 п. 41 типового Договору споживач зобов`язаний: оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим Договором; зокрема, в разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період безперервно, крім часу перерв, визначених частиною 1 статті 16 Закону № 2189.

Згідно з п. 11 типового Договору обсяг спожитої в будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показанням засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315. Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Розподіл обсягу теплової енергії, спожитої в будинку, згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» здійснює виконавець (п. 22 Договору).

Згідно з частиною 5 статті 13 Закону № 2189 плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; та плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Наведене узгоджується зі змістом п. 30 типового Договору.

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця http://www.teplovodo.com.ua. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу (п. 31 типового Договору).

Згідно з п. 32 типового Договору розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

За пунктами 33, 34 типового Договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

За умовами пунктів 51-52 Договору цей Договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

У п. 54 типового Договору встановлено, що в разі відключення споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку цей Договір не припиняє своєї дії.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказав, що в період з грудня 2021 року по травень 2023 року, відповідач належним чином не виконує зобов`язання з оплати вартості послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби з опалення будинку за адресою: м. Прилуки, вул. Ю. Коптєва, 60, як наслідок, за ним утворилась заборгованість у розмірі 12549,54 грн.

За статтею 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади, державні органи та органи державної влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а в визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання в випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи в випадках, передбачених законом, іншим державним органом або органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору (частина 3 статті 184 ГК України).

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За визначенням у статті 1 Закону України «Про теплопостачання», постачання теплової енергії (теплопостачання) - господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Частина 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлює, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 2 частини 2 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та теплопостачання» передбачено, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною 2 статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої в будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в наступному порядку, зокрема, обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в сфері житлово-комунального господарства.

Відповідно до частини 6 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та теплопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

Згідно з п. 12 розділу IV Методики розподілу № 315 обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

За пп. 1.1.2. п. 1.1. рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 13.10.2021 № 327 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води по КП «Прилукитепловодопостачання» для потреб бюджетних установ та інших споживачів» встановлено КП «Прилукитепловодопостачання» тариф на теплову енергію, без урахування витрат на утримання та ремонт ЦТП (центральний тепловий пункт), для потреб інших споживачів, на рівні 3920,59 грн/Гкал (без ПДВ), 4704,71 грн/Гкал (з ПДВ). Дане рішення набуло чинності з дати його ухвалення та діяло протягом дванадцяти календарних місяців (п. 2 вказаного вище рішення).

За п. 4 рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради № 315 від 07.12.2022 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання гарячої води по КП «Прилукитепловодопостачання», вирішено, що відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» протягом дії воєнного стану в України та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, КП «Прилукитепловодопостачання» застосовувати тарифи для інших споживачів, які встановлені, зокрема пп. 1.1.2. п. 1.1., в частині тарифів для інших споживачів, рішення виконавчого комітету Прилуцької міської ради від 13.10.2021 № 327.

Згідно з наказом КП «Прилукитепловодопостачання» № 184 від 23.12.2021 «Про запровадження плати за абонентське обслуговування по послугах з постачання теплової енергії та постачання гарячої води» з 1 грудня 2021 року запроваджена плата за абонентське обслуговування по послугах для споживачів, які проживають (розміщуються) в багатоквартирних будинках, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії, в розмірі 18,40 грн (з ПДВ) в місяць протягом року, з одного споживача за однією адресою.

За наказами КП «Прилукитепловодопостачання» № 9 від 17.01.2022, № 53 від 28.02.2022, № 63 від 28.03.2022, № 70 від 18.04.2022, № 82 від 11.05.2022, у зв`язку зі зміною фактичної вартості природного газу для виробництва теплової енергії для інших споживачів, КП «Прилукитепловодопостачання» застосовані коефіцієнти перерахунку для зміни розміру нарахувань за теплову енергію (послугу з постачання теплової енергії) реалізованої (наданої) іншим споживачам (крім систем автономного опалення) у грудні 2021 року в розмірі 0,9764, у січні 2022 року в розмірі 1,6953, у лютому 2022 року в розмірі 0,9764, у березні 2022 року в розмірі 1,5546, у квітні 2022 року в розмірі 1,174.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, на виконання умов Договору, надав послуги з постачання теплової енергії на опалення будинку за адресою м. Прилуки, вул. Коптєва, 60 (загальною площею 3311,70 кв.м), у період з грудня 2021 року по квітень 2023 року, в наступному обсязі: в грудні 2021 року - 39,7496 Гкал (з яких на загальнобудинкові потреби - 3,180 Гкал); в січні 2022 року - 48,1119 Гкал (з яких на загальнобудинкові потреби - 3,849 Гкал); в лютому 2022 року - 53,7076 Гкал (коригування); в березні 2022 року - 28,5483 Гкал (з яких на загальнобудинкові потреби - 2,284 Гкал); в квітні 2022 року - 8,2047 Гкал (з яких на загальнобудинкові потреби 0,656 Гкал); в жовтні 2022 року - 3,445 Гкал (з яких на загальнобудинкові потреби 0,276 Гкал); в листопаді 2022 року - 19,5563 Гкал (з яких на загальнобудинкові потреби 4,889 Гкал); в грудні 2022 року - 40,2209 Гкал (з яких на загальнобудинкові потреби 10,055 Гкал); у січні 2023 року - 41,8946 Гкал (з яких на загальнобудинкові потреби 10,474 Гкал); у лютому 2023 року - 44,654 Гкал (з яких на загальнобудинкові потреби 11,164 Гкал); у березні 2023 року - 29,509 Гкал (з яких на загальнобудинкові потреби 7,377 Гкал); у квітні 2023 року - 2,8542 Гкал (з яких на загальнобудинкові потреби 0,714 Гкал), про що свідчать акти про надання послуг по КП «Прилукитепловодопостачання», складені в спірному періоді.

Позивачем, пропорційно до займаної ТОВ «Прилуки-Радуга» площі (149,00 кв.м.), розраховані та виставлені до сплати наступні рахунки-фактури на відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення МЗК, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку, на загальну суму 12734,77грн: № СУ-0026233 від 28.02.2022, за період з 01.12.2021 по 31.01.2022, на суму 2037,77 грн, № СУ-0026650 від 29.03.2022 за лютий 2022 року на суму 18,40 грн, № СУ-0027735 від 22.04.2022 за березень 2022 року на суму 771,73 грн, № СУ-0029625 від 18.05.2022, за період з 01.04.2022 по 15.04.2022, на суму 159,49 грн, № СУ-0033173 від 19.09.2022, за період з 01.05.2022 по 30.09.2022, на суму 91,98 грн, № СУ-0035139 від 29.11.2022, за період з 24.10.2022 по 31.10.2022, на суму 93,25 грн, № СУ-0036300 від 19.12.2022 за листопад 2022 року на суму 1053,43 грн, № СУ-0001504 від 31.01.2023 за грудень 2023 року на суму 2144,93 грн, № СУ-0002600 від 24.02.2023 за січень 2023 року на суму 2234,32 грн, № СУ-0036439 від 22.03.2023 за лютий 2023 року на суму 2380,16 грн, № СУ-0037611 від 20.04.2023 за березень 2023 року на суму 1580,36 грн, № СУ-0038738 від 23.05.2023, за період з 01.04.2023 по 10.04.2023, на суму 168,95 грн.

Перелічені рахунки-фактури не містять відмітки про отримання їх споживачем.

Водночас, неотримання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 ЦК України, за висновком суду, неотримання рахунку-фактури не звільняє споживача від обов`язку з оплати отриманої послуги.

За умовами п. 34 типового Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Отже, строк оплати за спожиті послуги на момент ухвалення судового рішення настав.

У рахунок оплати вартості отриманих послуг споживачем перераховані кошти в загальній сумі 185,23 грн.

Суд здійснив перевірку проведених позивачем нарахувань та встановив:

- при розрахунку вартості послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби (опалення МЗК, допоміжних приміщень та функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку), за грудень 2021 року (рахунок-фактура № СУ-0026233 від 28.02.2022) позивач невірно застосував діючий тариф, що в указаному періоді складав 3828,06 грн/Гкал (3920,59 грн/Гкал х 0,9764, де 0,9764 коефіцієнт коригування згідно з наказом КП «Прилукитепловодопостачання» № 9 від 17.01.2022);

- при розрахунку вартості послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби (абонплата), за жовтень 2022 року, позивач безпідставно провів нарахування в подвійному розмірі.

В іншій частині розрахунок вартості спожитих послуг у спірному періоді арифметично вірний.

Наведені обставини відповідач не спростував, при цьому, відключення нежитлового приміщення відповідача, що розташоване в житловому багатоквартирному будинку, від мереж централізованого опалення, не звільняє його від обов`язку відшкодувати витрати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку, разом з іншими власниками, пропорційно до займаної ним площі.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлений статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України, кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

Враховуючи, що відповідач, у порушення статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України, договірні зобов`язання не виконав, за послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби, своєчасно не розрахувався, правомірність вимог позивача не спростував, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню частково в сумі 12530,27 грн (з урахуванням проведеного судом перерахунку вартості наданих послуг).

У решті вимог у частині стягнення 19,27 грн заборгованості, позов задоволенню не підлягає за необґрунтованістю.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За статтею 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. З огляду на те, що позов підлягає частковому задоволенню, за рахунок відповідача позивачу мають бути відшкодовані судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2679,88 грн, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76 - 79, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 202, 233, 236, 238, 241, 247 - 252 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області (вул. Садова, 104, м. Прилуки, 17500; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуки Радуга" (вул. Юрія Коптєва, 60, м. Прилуки, 17500; ) про стягнення 12549,54 грн, задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуки Радуга" (вул. Юрія Коптєва, 60, м. Прилуки, 17500; ) на користь Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області (вул. Садова, 104, м. Прилуки, 17500; ) 12530,27 грн заборгованості та 2679,88 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частина рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене та підписане 19.10.2023.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко