РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2023Справа № 910/2548/15-г (910/1497/23)

За позовом Приватного акціонерного товариства "Трест "Кривбасшахтопроходка" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича (50084, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Співдружності, 82-4)

до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 )

про відшкодування майнової шкоди в розмірі 3 662 563,00 грн.

В межах справи № 910/2548/15-г

За заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області

до Приватного акціонерного товариства "Трест "Кривбасшахтопроходка" ()

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін: не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/2548/15-г за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Трест "Кривбасшахтопроходка" на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 21.09.2015.

30.01.2023 Приватне акціонерне товариство "Трест "Кривбасшахтопроходка" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 3 662 563,00 грн.

Позивач зазначив, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.03.2023 прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Трест "Кривбасшахтопроходка" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 3 662 563,00 грн. до розгляду в межах справи № 910/2548/15-г про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Трест "Кривбасшахтопроходка", розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадженнята та підготовче засідання призначено на 19.04.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.04.2023 розгляд справи відкладено на 24.05.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено позов Приватного акціонерного товариства "Трест "Кривбасшахтопроходка" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Вербицького Олексія Вікторовича до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 3 662 563,00 грн. в межах справи № 910/2548/15-г про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Трест "Кривбасшахтопроходка" до судового розгляду по суті на 14.06.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.06.2023 розгляд справи відкладено на 16.08.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.08.2023 розгляд справи відкладено на 18.09.2023.

У судове засідання 18.09.2023 представники сторін не з`явилися.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

В ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором Приватного акціонерного товариства "Трест "Кривбасшахтопроходка" арбітражним керуючим Вербицьким Олексієм Вікторовичем (позивач) на підставі вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.10.2017 у справі № 214/6280/16-к встановлено, що ОСОБА_1 (відповідач) засуджено за ст. 388 КК України оскільки останній не забезпечив зберігання майна банкрута, яке було описано та надано на зберігання останньому.

Вироком суду встановлено, що відповідач, перебуваючи на посаді директора ПП «ДИВЕРС», будучи достеменно обізнаним у діяльності вказаного підприємства, прийняв 28.01.2015 на відповідальне зберігання згідно з актом приймання - передачі, описане та арештоване державними виконавцями майно банкрута, яке у повному обсязі знаходилось за адресою м Кривий Ріг, вул. Юнацька, 1, загальна вартість якого становить 3 662 563 грн., яке відповідач відповідно до договору про надання послуг охорони об`єкта від 25.11.2014 укладеного між відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області та ПП «ДИВЕРС» у межах наданих повноважень мав охороняти, із збереженням на ньому товарно-матеріальних цінностей, від розкрадання, пошкодження чи знищення, не допускаючи несанкціонованих проникнень сторонніх осіб.

Однак, відповідач, діючи умисно, в порушення умов укладеного договору, неналежно здійснюючи покладені на нього обов`язки з охорони, будучи, під підпис попередженим про матеріальну та кримінальну відповідальність за вчинення відносно описаного та арештованого майна, яке прийняло на відповідальне зберігання, незаконних дій шляхом зняття охорони з об`єкта банкрута за адресою м. Кривий Ріг, вул. Юнацька, 1, допустив вчинення відносно вищевказаного майна незаконних дій, що призвело до його зникнення, вказаний факт підтверджується актом державною виконавця Носача П.Г. складеного 20.03.2015 у присутності двох понятих.

Вищевказані дії відповідача були кваліфіковані за ч. 1 ст. 388 КК України за ознаками вчинення незаконних дій з майном, на яке накладено арешт, та майном яке описане, здійснене особою, якій це майно ввірено (кримінальне провадження № 000221).

Як вказано у вироку суду обвинувачений визнав свою вину та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача майнової шкоди у розмірі 3 662 563,00 грн. на підставі ст. 1166 ЦК України

Відповідно до статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів.

За приписами статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Збитками відповідно до пункту 1 частини 2 цієї статті, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим їм фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У статті 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за завдану шкоду та підстави її виникнення. Так, для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди та її розміру; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому, з урахуванням визначених господарсько-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності судочинства, Позивач звільняється від обов`язку доказування вини Відповідача у заподіянні шкоди.

Так, частиною 2 статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, згідно з якою особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона не доведе відсутність своєї вини, зокрема у зв`язку із наявністю вини іншої особи або через дію об`єктивних обставин.

Обов`язок доведення таких складових правопорушення, як протиправність поведінки, причинно-наслідкового зв`язку та збитків покладається законом на позивача.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.10.2017 у справі № 214/6280/16-к встановлено наявність складових правопорушення, а саме протиправність поведінки відповідача, причинно-наслідковий зв`язок його дій, а також факт завдання збитків.

Відповідно до ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, серед іншого, відшкодування збитків.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є, серед іншого, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно абз.2 ч. 1 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як встановлено вироком суду, загальна вартість втраченого майна позивача, внаслідок протиправних дій відповідача, становить 3 662 563,00 грн.

Таким чином, суд погоджується з обґрунтованими доводами позивача, що розмір шкоди, завданої позивачу внаслідок втрати його майна, становить 3 662 563,00 грн.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, як: не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

На підставі встановлених обставин та наведених норм, суд приходить до висновку про те, що позивачем обґрунтовано та доведено належними та допустимими доказами наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до відповідача такої міри відповідальності, як відшкодування майнової шкоди, що є підставою для задоволенні позову в повному обсязі.

Зважаючи на те, що позивач в силу приписів п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Трест "Кривбасшахтопроходка" (01042, м. Київ, вул. Іоанна Павла ІІ, буд. 4/6, корпус А; ідентифікаційний код 33355963) матеріальну шкоду в розмірі 3 662 563 (три мільйона шістсот шістдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят три) грн. 00 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) в дохід Державного бюджету України 54 938 (п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять вісім) грн. 45 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П. Чеберяк