ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023р. Справа № 904/743/23

За позовом: Акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус» в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Аста-Капітал», м. Київ

До: громадянки ОСОБА_1 , м. Дніпро (відповідач-1) та громадянина ОСОБА_2 , м. Дніпро (відповідач-2)

Третя особа без самостійних вимог на сторони відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс ДМ», м. Дніпро

Про: звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Васильєв О.Ю.

секретар судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача : Бовкун В.І. (адвокат);

Від відповідача-1 : Романченко Д.І. (адвокат);

Від відповідача-2: не з`явився;

Від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ :

АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус» від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі договору №30-06/2020 від 30.06.2020 про управління активами діє ТОВ «Компанія з управління активами «Аста-Капітал» ( позивач ) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до гр. ОСОБА_1 (відповідач-1) та гр. ОСОБА_2 (відповідач-2), третя особа без самостійних вимог на сторони відповідачів ТОВ «Альянс ДМ» про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Альянс ДМ» за договором відновлюваної кредитної лінії №2007-75/DС від 25.07.07 р. в розмірі 2 799 468,91 доларів США (в т.ч. : 2 332 092,07 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 467 376,84 доларів США - заборгованості по відсоткам), у розмірі 442 547,61 грн. (в т.ч. 252 217,00грн. заборгованість по тілу кредиту, 170 330,61грн. - заборгованості по відсоткам).

Ухвалою суду від 17.04.23 відкрито провадження у справі №904/8743/23, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження у підготовчому засіданні

Гр. ОСОБА_1 (відповідач-1) заперечує проти задоволення позовних вимог та вказує на те, що є безпідставним посилання позивача на рішення суду №412/10775/12 , як на преюдиціальний факт та доказ наявності права вимоги у АТ «ВТБ Банк» за договорами іпотеки №2007-75/DС-4 та №2007-75/DС-2. Постановою Дніпровського апеляційного суду у справі №412/10775/12 від 28.07.20р. частково задоволено апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 та скасовано заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.12р. та додаткове рішення цього суду від 08.01.13р. в частині позовних вимог ПАТ «БМ Банк» (правонаступником якого є АТ «ВТБ «Банк») та в задоволенні позовних вимог до громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами поруки відмовлено у повному обсязі. Крім того, зазначає, що позивач не повідомив письмово відповідача 1 про зміну кредитора у зобов`язанні.

АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус» від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі договору №30-06/2020 від 30.06.20р. про управління активами діє ТОВ «Компанія з управління активами «Аста-Капітал» ( позивач ) у відповіді на відзив зазначено, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.07.20р. по справі №412/10775/12 встановлено, що права вимоги за іпотечними договорами були відступлені за окремими договорами. Позивач в повній мірі виконав вимоги ст.35 Закону України «Про іпотеку», які є обов`язковими для позасудового способу звернення на предмет іпотеки.

23.06.23р. гр. ОСОБА_1 (відповідач-1) подано заяву (клопотання) про застосування строків позовної давності до позовних вимог .

Ухвалою суду від 29.06.23 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів , закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в режимі відеоконференції на 13.07.23р.

11.07.23р. від АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус» від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі договору №30-06/2020 від 30.06.20р. про управління активами діє ТОВ «Компанія з управління активами «Аста-Капітал» (позивач) надав заперечення щодо пропуску строку позовної давності та клопотання про визнання поважними причин пропуску строків позовної давності. Заперечення обґрунтовані тим, що в постанові Дніпровського апеляційного суду від 28.07.20р. фактично встановлено розмір заборгованості, що підлягає стягненню та вирішено питання стягнення заборгованості за кредитним договором в основного боржника - ТОВ «Альянс ДМ». Позивач зазначає, 28.07.20р. строки позовної давності відносно кредитних правовідносин були перервані, оскільки протягом розгляду справи №412/10775/12 про стягнення заборгованості вирішувалось питання дійсності самого кредитного договору, наявності заборгованості за ним, його виконання. Таким чином, до завершення процесу встановлення обставин дійсності основного зобов`язання та визначення розміру заборгованості за ним, а саме до завершення розгляду справи №412/10775/12, кредитор ( позивач ) на міг ініціювати спір щодо задоволення вимог за рахунок забезпечення, тому позивач звернувся з відповідним позовом в межах трирічного строку позовної давності з дня початку його перебігу. Позивач зазначає про обставини тривалого розгляду справи про стягнення заборгованості і встановлення у ній преюдиційних фактів дійсності основного зобов`язання та наявності заборгованості за ним, які є об`єктивними причинами, що перешкоджали пред`явленню позову про звернення стягнення на предмет іпотеки до суду і є поважними причинами пропуску строків позовної давності.

Ухвалою суду від 29.06.23р. закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 13.07.23р.

27.09.23р. від гр. ОСОБА_2 (відповідач-2) надійшло клопотання про застосування строків позовної давності. Одночасно ,відзив на позов відповідачем-2 не надано .

04.08.23р. від гр. ОСОБА_1 (відповідач-1) надійшли заперечення на клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строків позовної давності,в яких зазначено про те , що позивачем фактично визнано пропуск строків позовної давності щодо звернення з позовом за додатковим зобов`язанням. Враховуючи те, що вимоги про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки є різними (основною та додатковою), то посилання позивач на поважність причин пропуску строків позовної давності є необґрунтованими.

ТОВ «Альянс ДМ» (3-особа без самостійних вимог на сторони відповідачів ) не скористалася своїм правом на участь в судових засіданнях та письмових пояснень щодо позову не надала незважаючи на ту обставину , що неодноразово повідомлялася судом про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

25.07.07р. між ТОВ «БМ Банк» (нова назва ПАТ «БМ Банк», банк) та ТОВ «Альянс ДМ» (позичальник) укладено договір №2007-75/DC відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якого ТОВ «Альянс ДМ» отримало кредит у розмірі 2 500 000,00 доларів США у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 24 липня 2009 року (з можливістю дострокового стягнення кредиту) зі сплатою відсотків за користування кредитом, який наданий у гривні, в розмірі 16,5% річних та за користування кредитом, який наданий у доларах США, в розмірі 13,0 % річних (з можливістю зміни відсоткової ставки). Пунктом 1.2 договору сторони узгодили Графік погашення кредиту (платежі по 500 000,00 доларів США до 31 березня 2009 року, до 30 квітня 2009 року, до 29 травня 2009 року, 30 червня 2009 року, 24 липня 2009 року). Банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення, вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентівза користування кредитом в тому числі, але не виключно, якщо позичальник не зможе вчасно сплатити суму кредиту, її частину або проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором.(п.2.3.1) Після отримання позичальником від банку повідомлення про відкликання кредиту, позичальник зобов`язаний не пізніше 15 банківських днів з моменту одержання такого повідомлення, здійснити повне погашення кредиту (включаючи основну суму кредиту, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов цього договору) (т.1, а.с.13-16).

25.07.07р. з метою належного виконання зобов`язань ТОВ «Альянс ДМ» (боржник) за кредитним договором між ТОВ «БМ Банк» (іпотекодержатель) та гр. ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки нерухомого майна №75-2007/DC-4, за умовами якого іпотекодавець, як майновий поручитель боржника, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору № 2007-75/DC від 25.07.07 р., передає в іпотеку, а іпотекодержатель - приймає в іпотеку предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності. Предметом іпотеки за цим договором є:

- домоволодіння загальною площею 849,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з:

- літера А-3 - житловий будинок, цегла, загальною площею 849,0 кв.м.; літера Б - сторожка, цегла; літера В - навіс, цегла; літера Г - сарай, цегла; літера Д - вольєр; №1-10, І, II-споруди.

Нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.06.2005р., виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Амур- Нижньодніпровської районної ради №155/13 від 20.05.2005р. Право власності зареєстроване 07 липня 2005 року КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації за реєстровим №111757335.

Предметом іпотеки також є земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Робкорівська, буд. 69а, кадастровий номер :01:669:0051. Цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка належить Іпотекодавцю на праві Державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.05.2006 р. (серія ЯБ №878735), виданого Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №108/34 від 01.03.2006 р. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №02, обтяжень та обмежень на земельну ділянку не зареєстровано.

Відповідно до п.3.1.4. цього договору іпотекодержатель (поміж іншим) має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором та/або цим договором ,в т.ч. у разі несплати або часткової несплати боржником платежів ,передбачених кредитним договором (т.1, а.с.20-22).

Крім того, 25.07.07р. з метою належного виконання зобов`язань ТОВ «Альянс ДМ» (боржник) за кредитним договором № 2007-75/DC від 25.07.07 р. між ТОВ «БМ Банк» (іпотеко держатель) та гр. ОСОБА_2 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки нерухомого майна № 2007-75/DC-2. Згідно з умовами цього договору іпотекодавець, як майновий поручитель боржника, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з кредитного договору , передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності. Предметом іпотеки за цим договором є:

- домоволодіння загальною площею 130,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з:

- літера А-1 - житловий будинок, цегла, загальною площею 130,2 кв.м.; літера Б сарай-котельня, цегла; №1-4, І - споруди.

Нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.06.2005 р., виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Амур - Нижньодніпровської районної ради №155/10 від 20.05.2005 р. (бланк серії САА №829553). Право власності зареєстроване 07 липня 2005 року КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації за реєстровим №11175513.

Предметом іпотеки також є земельна ділянка площею 0,1000 га, розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Робкорівська, буд. 696, кадастровий номер :01:669:0049. Цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельна ділянка належить Іпотекодавцю на праві Державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.05.2006 р. (серія ЯБ №878733), виданого Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів на підставі рішення Дніпропетровської міської ради №108/34 від 01.03.2006 р. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №90, обтяжень та обмежень на земельну ділянку не зареєстровано ( т1, а.с.17-19 ) .

Згідно з умовами п.6.2 цих договорів іпотеки нерухомого майна іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь - яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі у відповідності до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що містяться в п.6.6 цього договору. Згідно п. 6.6. цих договорів іпотекодержатель має право від свого імені здійснити продаж предмету іпотеки будь - якій особі на підставі договору купівлі-продажу, та або/ набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань на підставі цього договору або укладеного договору про задоволення вимог Іпотекодержателя в порядку, встановленому чинним законодавством. Іпотекодавець цим підтверджує, що він згоден з тим, що перехід предмету іпотеки до іпотекодержателя або третьої особи у випадку, передбаченому цим пунктом договору, відбувається за його волевиявленням, яке міститься в цьому пункті, і такий перехід не потребує будь - яких додаткових узгоджень та обговорення сторонами. У цьому випадку остаточна оцінка предмету іпотеки визначається іпотекодержателем самостійно без додаткового погодження іпотекодавцем, а у випадку продажу предмету іпотеки будь - якій третій особі - без додаткового погодження з іпотекодавцем, а у випадку продажу предмету іпотеки будь -якій третій особі - на підставі оцінки майна, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, що підтверджується відповідним документом суб`єкта оціночної діяльності. В разі переходу права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя на підставі цього пункту договору або в разі укладення іпотекодержателем договору купівлі - продажу з будь якою особою, цей договір або вказаний договір купівлі продажу є правовою підставою для реєстрації права власності на майно, що було предметом іпотеки за цим договором. У випадку, якщо іпотеко держатель звертає стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу від свого імені будь - якій особі, він зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі - продажу повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які зареєстровані у встановленому порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти договір купівлі - продажу з іншою особою. Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, або ухиляються або з інших причин не вчиняють дій по укладенню договору купівлі - продажу предмета іпотеки, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь - якій інші особі на власний розсуд.

Між АТ «БМ Банк» (первісний кредитор) та АТ «ВТБ Банк» (новий кредитор) 18.09.18 р. було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором №18092018; договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки №18092018/1 від 18.09.18 р.; відповідно до умов яких до АТ «ВТБ Банк» перейшло право вимоги, в тому числі за: договором №2007-75/DС відновлювальної кредитної лінії від 25 липня 2007 року ( укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Альянс ДМ» ) із усіма змінами і

доповненнями, укладеним між ТОВ «БМ Банк» та ТОВ «Альянс ДМ»; договором іпотеки №2007-75/DС-4, укладеним між ТОВ «БМ Банк» та гр. ОСОБА_1 ; договором іпотеки №2007-75/DС-2, укладеним між ТОВ «БМ Банк» та гр. ОСОБА_2 (т.1, а.с. 187-190, 192-193 )

Згідно з рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 10 червня 2021 року відбулись електронні торги з продажу лоту №GL0N619755 про відступлення права вимоги за кредитними договорами АТ «ВТБ Банк», оформлені протоколом електронного аукціонну №GFD001-UA-510, згідно якого переможцем визначено АТ «Закритий Недиверсифікований Венчурний Корпоративний Інвестиційний Фонд «Інвестохіллс Хеліантус», від імені, в інтересах та за рахунок якого діє ТОВ «Компанія з управління активами «Аста-Капітал» із найвищою пропозицією в сумі 13 055 945,49грн. (т.1, а.с.23 - 24).

30.07.21р. між АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Інвестохіллс Хеліантус» (в інтересах якого діє ТОВ «Компанія з управління активами «Аста-Капітал», новий кредитор) та АТ «ВТБ Банк» (старий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги № 32-КБ, згідно якого відступлено право вимоги, в тому числі, за: договором №2007-75/DС відновлювальної кредитної лінії від 25 липня 2007 року (укладеним між первісним кредитором та ТОВ «Альянс ДМ» ) із усіма змінами і доповненнями, укладеним між ТОВ «БМ Банк» та ТОВ «Альянс ДМ»; договором іпотеки №2007-75/DС-4 (укладеним між ТОВ «БМ Банк» та гр. ОСОБА_1 ) та договором іпотеки №2007-75/DС-2 (укладеним між ТОВ «БМ Банк» та гр. ОСОБА_2 ) Крім того, разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі кредитних договорів (т1, а.с.26-31).

Таким чином, право вимоги за договором №2007-75/DС відновлювальної кредитної лінії перейшло від АТ «ВТБ Банк» до ТОВ «ЗНВКІФ «Інвестохіллс Хеліантус», що є новим кредитором ТОВ «Альянс ДМ» за договором №2007-75/DС відновлювальної кредитної лінії від 25.07.07р. та іпотекодержателем за договором іпотеки №2007-75/DС-4 (укладеним між ТОВ «БМ Банк» та гр. ОСОБА_1 ) та за договором іпотеки №2007-75/DС-2 (укладеним між ТОВ «БМ Банк» та гр. ОСОБА_2 ).

Як зазначає позивач, у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «Альянс ДМ» (боржник) зобов`язань за договором №2007-75/DС відновлювальної кредитної лінії від 25 липня 2007 року, станом на 25.01.23р. заборгованість складає 2 799 468,91 доларів США (в т.ч. 2 332 092,07 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 467 376,84 доларів США - заборгованості по відсоткам), заборгованість в гривні у розмірі 442 547,61 грн. (в т.ч. 252 217,00грн. заборгованість по тілу кредиту, 170 330,61грн. - заборгованості по відсоткам). Зазначений розмір заборгованості відповідає розміру, відступленому позивачу за договором про відступлення прав вимоги № 32-КБ від 30.07.21р.

Обґрунтовуючи правомірність заявлених позовних вимоги по цій справі , позивач зазначає, що в період з 23.02.22р. та 01.08.22р. ним на адреси третьої особи та відповідачів-1,2 направлялися письмові вимоги про усунення порушень основного зобов`язання, що виникли за вищенаведеними кредитним договором та договорами іпотек у порядку, передбаченої ст. 35 Закону України «Про іпотеку». Зазначені вимоги повернулися позивачу з відмітками «за закінченням терміну зберігання» (т.1, а.с.32-52). Однак ці вимоги залишені відповідачами без реагування та виконання, що і стало причиною звернення до суду з цим позовом.

На підтвердження вищенаведених обставин (наявність заборгованості в певному обсязі за кредитним договором у боржника ТОВ «Альянс ДМ», укладання вищенаведених договорів на забезпечення виконання умов кредитного договору, правонаступництва кредитора, тощо) позивач посилається на наявність заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2012 року ( з врахуванням ухвали суду від 07 травня 2013 року про виправлення описки від 03 грудня 2013 року) , додаткового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2013 року, ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2013 року, ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року, рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року, постанови Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року та постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 28 липня 2020 року

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Предметом розгляду у цій справі є вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки №2007-75/DC-4 та №2007-75/DC-2 у зв`язку з невиконання ТОВ «Альянс ДМ» зобов`язань за договором відновлюваної кредитної лінії №2007-75/DС від 25 липня 2007 року у розмірі 2 799 468,91 доларів США (в т.ч. 2 332 092,07 доларів США заборгованість по тілу кредиту, 467 376,84 доларів США - заборгованості по відсоткам), заборгованість в гривні у розмірі 442 547,61 грн. (в т.ч. 252 217,00грн. заборгованість по тілу кредиту, 170 330,61грн. - заборгованості по відсоткам) шляхом.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.07.20р. у цивільній справі № 412/10775/12 за позовом ПАТ «БМ Банк», правонаступником якого є АТ «ВТБ Банк», до ТОВ «Альянс ДМ», УН АТЗТ з ІІ «Дніпро-Метал АГ», ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами ( яке набрало законної сили ) встановлені певні обставини, які в силу вимог ч.4 ст.75 ГПК України не повинні доказуватися при розгляді цієї господарської справи ,у якій беруть участь ті самі особи.

Так, за наслідками розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.12 р. за вищезазначеним позовом суд апеляційної інстанції встановив наступне: між ТОВ «БМ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк» ) та ТОВ «Альянс ДМ», було укладено договір №2007-75/DC від 25 липня 2007 року відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якого ТОВ Альянс ДМ отримало кредит у розмірі 2500000,00 доларів США у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 24 липня 2009 року (з можливістю дострокового стягнення кредиту) зі сплатою відсотків за користування кредитом, який наданий у гривні, в розмірі 16,5% річних та за користування кредитом, який наданий у доларах США, в розмірі 13,0 % річних (з можливістю зміни відсоткової ставки).

У пункті 1.2 кредитного договору сторони узгодили Графік погашення кредиту (платежі по 500000,00 доларів США до 31 березня 2009 року, до 30 квітня 2009 року, до 29 травня 2009 року, 30 червня 2009 року, 24 липня 2009 року).

Положеннями пункту 2.3.1 кредитного договору №2007-75/DC від 25.07.2007 року визначено, що банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення, вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом в тому числі, але не виключно, якщо позичальник не зможе вчасно сплатити суму кредиту, її частину або проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором.

Згідно пункту 2.3.2 кредитного договору після отримання позичальником від банку повідомлення про відкликання кредиту, позичальник зобов`язаний не пізніше 15 банківських днів з моменту одержання такого повідомлення, здійснити повне погашення Кредиту (включаючи основну суму кредиту, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов цього договору).

25 липня 2007 року між ТОВ «БМ Банк» ( правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк» (кредитор), ОСОБА_3 (поручитель), ОСОБА_1 (поручитель) та ТОВ «Альянс ДМ» (боржник) було укладено договір поруки №75-2007/DC-6, відповідно до якого поручителі поручаються перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому .

Згідно п. 1.2 договору поруки №75-2007/DC-6 від 25.07.2007 року, у разі порушення боржником зобов`язань за кредитним договором боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В разі невиконання або неналежного виконання поручителями зобов`язань, передбачених пунктом 2.5 договорів поруки (несплата протягом п`яти календарних днів із моменту отримання повідомлення кредитора платежу за кредитним договором), поручителі сплачують кредитору штраф у розмірі 10% від суми несплаченого платежу (пункт 3.3 договору поруки №75-2007/DC-6 від 25.07.2007 року).

Пунктом 4.2 договору поруки №75-2007/DC-6 від 25.07.2007 року погоджено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язань по кредитному договору не пред`явить вимоги до поручителів.

Також встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором між ТОВ «БМ Банк» ( правонаступником якого є ПАТ «БМ Банк»(кредитор), ОСОБА_2 (поручитель) та ТОВ «Альянс ДМ» (боржник) було укладено договір поруки №75-2007/DC-7 від 25 липня 2007 року, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому .

Згідно п. 1.2 договору поруки №75-2007/DC-7 від 25.07.2007 року, у разі порушення боржником зобов`язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В разі невиконання або неналежного виконання поручителем зобов`язань, передбачених пунктом 2.5 договорів поруки (несплата протягом п`яти календарних днів із моменту отримання повідомлення кредитора платежу за кредитним договором), поручителі сплачують кредитору штраф у розмірі 10% від суми несплаченого платежу (пункт 3.3 договору поруки №75-2007/DC-7 від 25.07.2007 року).

Пунктом 4.2 договору поруки №75-2007/DC-7 від 25.07.2007 року погоджено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язань по кредитному договору не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідачем ТОВ «Альянс ДМ» було допущено невиконання умов кредитного договору, у зв`язку з чим позивачем станом на 07 серпня 2012 року нараховано заборгованість, яка становить у гривні 493013,47 грн., в тому числі: прострочена кредитна заборгованість 252217,00 грн., нараховані проценти 89231,12 грн., комісія 40352,56 грн., пеня за період з 25.07.2007 року по 06.08.2012 року 111212,79 грн.

Заборгованість у доларах США за кредитним договором позивачем нарахована у розмірі 3826290,27 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07 серпня 2012 року становить 30583538,13 грн., в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту 2424139,21 доларів США, нараховані проценти 334275,06 доларів США, пеня 1067876 доларів США .

ВАТ «БМ Банк» (яке було правонаступником ТОВ «БМ Банк») було направлено позичальнику ТОВ «Альянс ДМ» письмову вимогу від 27.01.2009 року №125/04-2, в якій банк вимагає протягом тридцяти днів з моменту отримання даної претензії перерахувати в повному обсязі ВАТ «БМ Банк» суму заборгованості в розмірі 2542146,86 дол. США та 312552,32 грн. Вказана письмова вимога містить посилання на пункт 2.3.1 кредитного договору №2007-75/DC від 25.07.2007 року та містить вимогу про зміну строку виконання основного зобовязання.

Зазначена вище вимога від 27.01.2009 року №125/04-2 була відправлена на адресу ТОВ «Альянс ДМ» 28 січня 2009 року, що підтверджується копією рекомендованого поштового повідомлення .

Крім того, позивачем було направлено письмові вимоги про погашення у повному обсязі (протягом 30 днів) кредитної заборгованості поручителю ОСОБА_1 від 27.01.2009 року №04-2/121, яка отримана нею 31 січня 2009 року ; та поручителю ОСОБА_2 від 27.01.2009 року №04-2/119, яка отримана ним 02 лютого 2009 року . Вказані письмові вимоги до поручителів також містять умову про зміну строку виконання основного зобовязання.

Також встановлено, що між Акціонерним товариством «ВТБ Банк» (новий кредитор) та АТ «БМ Банк» (первісний кредитор) 18 вересня 2018 року укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором №18092018/1, відповідно до якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору своє право вимоги, а новий кредитор набуває право вимоги за кредитним договором №2007-75/DC від 25.07.2007 року та договорами забезпечення (за винятком нотаріально посвідчених договорів забезпечення, право вимоги за яким відступає ця сам окремими нотаріально посвідченим договорами) та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги ціну договору у порядку та строки встановлені цим договором .

Відповідно до розділу 1 вказаного вище договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором №18092018/1, до договорів забезпечення відносяться укладені в якості забезпечення виконання боржником зобов`язань за кредитним договором наступні договори поруки: №75-2007/DC-5 від 25.07.2007 року, №75-2007/DC-6 від 25.07.2007 року, №75-2007/DC-7 від 25.07.2007 року.

18 вересня 2018 року між АТ «ВТБ Банк» (новий кредитор) та АТ «БМ Банк» (первісний кредитор) були погоджені Акт приймання-передачі документації (оригіналів договорів) до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором №18092018/1 та Акт приймання-передачі документації (матеріалів кредитної справи) до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитним договором №18092018/1

… В період дії кредитного договору позичальник допустив прострочення повернення чергових платежів за кредитом, внаслідок чого банк у відповідності до п. 2.3.1 кредитного договору направив 28 січня 2009 року ТОВ «Альянс ДМ» письмову вимогу №125/04-2 від 27.01.2009 року, в якій вимагав протягом тридцяти днів з моменту отримання даної претензії перерахувати в повному обсязі суму заборгованості . Матеріали справи не містять доказів виконання ТОВ «Альянс ДМ» вищевказаної вимоги ПАТ «БМ Банк» від 27.01.2009 р.

Встановлено, що ПАТ «БМ Банк» на підставі указаних вище положень кредитного договору та згідно норм частини другої статті 1050 ЦК України, надіславши позичальнику та поручителям відповідні вимоги про дострокове повне погашення кредитної заборгованості, змінив строк виконання кредитного зобов`язання в цілому, який настав не пізніше 04.03.2009 року (з врахуванням дат отримання вимог).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; розглядаючи дану справу в частині вимог банку до поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; встановивши, що з даним позовом до суду позивач звернувся 16 серпня 2012 року, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції місцевого суду на першому аркуші позовної заяви ; враховуючи, що протягом 6 місяців після настання зміненого строку виконання зобов`язання банк не звернувся з вимогою до вказаних поручителів про стягнення заборгованості за кредитним договором, - колегія приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором з поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у зв`язку із припиненням 05 вересня 2009 року поруки вказаних поручителів, з урахуванням змісту частини 4 статті 559 ЦК України.

Такий висновок узгоджується із висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №408/8040/12 (провадження № 14-145цс18).

Колегія наголошує, що позивачем не надано доказів пред`явлення до поручителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги про стягнення заборгованості протягом шести місяців з дати зміненого строку виконання основного зобов`язання; клопотань про витребування відповідних доказів судом - позивачем не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання.

На підставі вищевикладеного , апеляційний суд постановив : апеляційні скарги представника ОСОБА_2 Шульги Олександра Олександровича, представника ОСОБА_1 Кодолова Олександра Володимировича задовольнити частково. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2012 року, додаткове рішення цього ж суду від 08 січня 2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2013 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ВТБ Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ВТБ Банк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 грудня 2012 року та додаткове рішення цього ж суду від 08 січня 2013 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ВТБ Банк», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ВТБ Банк», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі ( т.1, а.с.225- 229 )

Визначальною обставиною ( встановленою вищенаведеним судовим рішенням ) для вирішення спору у цій господарській справі є встановлення судом , що ПАТ «БМ Банк» на підставі положень кредитного договору та згідно норм частини другої статті 1050 ЦК України, надіславши боржнику - ТОВ «Альянс-ДМ» (третя особа) та поручителям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (відповідачі) відповідні вимоги про дострокове повне погашення кредитної заборгованості, змінив строк виконання кредитного зобов`язання в цілому, який настав не пізніше 04.03.2009 року (з врахуванням дат отримання вимог). Отже , строк позовної давності для звернення з позовними вимогами за іпотечними договорами розпочався саме з 05.03.2009 р.

Частинами 1,2 статті 35 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього закону.

Пунктом 6.1 іпотечних договорів №2007-75/DC-4 та №2007-75/DC-2 передбачено, що у разі порушення зобов`язання та/або умов цього договору та прийняття рішення іпотекодержателем про звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель зобов`язаний надіслати боржнику/іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про його виконання протягом 30 календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

У п.10.3 іпотечних договорів №2007-75/DC-4 та №2007-75/DC-2 передбачено, що будь-які повідомлення, які направляються сторонами одна одній в рамках цього договору, повинні бути здійснені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначає, в порушення абз.3 п.6.1 договору, саме іпотекодержателем не надіслались письмові вимоги на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

А також, що в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержателем не надано належних доказів отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 письмових вимог.

Обґрунтовуючи правомірність заявлених позовних вимог та на підтвердження направлення ним на адреси іпотекодавців (відповідачів) відповідних вимог позивач надав належні докази їх направлення, які на підставі незалежних від нього причин повернулися з відмітками «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з правовою позицією викладеною Верховним Судом в постанові від 08.12. 21р. у справі №205/1096/19, зазначено що належним дотриманням іпотекодержателем процедури повідомлення іпотекодавця та боржника, якщо він є відмінним від іпотекодавця та боржника, про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання.

Таким чином, позивачем належним чином виконані вимоги ст. 35 Закону України «Про іпотеку», які є обов`язковими для позасудового способу звернення на предмет іпотеки.

В той же час, зі змісту правового висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №296/7213/15 недотримання правил про повідомлення боржника та іпотекодавця про заборгованість (ст. 35 Закону України «Про іпотеку») не перешкоджає реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду.

Таким чином, з урахуванням вищенаведених фактичних обставин справи, суд дійшов до висновку про те, що відповідчами -1,2 не виконанні свої зобов`язання відповідно до умов укладених з кредитором (банком) іпотечних договорів на забезпечення виконання зобов`язань боржника (третьої особи) з повернення отриманих кредитних коштів ; отже порушені права позивача (який є правонаступником банку).

В той же час , позивач звернувся з цим позовом до відповідачів лише в лютому 2023 р. , тоді як це право виникло у його право попередників (банків) починаючи з 05.03.2009 р. (що встановлено вищенаведеною постановою Дніпровського апеляційного суду) тобто майже через 14 років.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, та заяви відповідачів-1,2 про застосування позовної давності , відсутність обґрунтованих та доведених позивачем правових підстав для визнання поважними причин пропуску строків позовної давності для звернення з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки ; суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позовні вимоги у цій справі заявлені позивачем з пропуском позовної давності , виходячи з наступного.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зі змісту статті 261 Цивільного кодексу України вбачається, що позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Згідно зі статтею 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки зобов`язання за договором №2007-75/DC не виконані у встановлений строк, то з 05.03.2009р. почався перебіг строку загальної позовної давності.

Відповідно до норм статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо)

За своє правовою природою, іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

Так, у постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 201/15310/16 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виснував, що необхідно розмежовувати вимогу про стягнення боргу за основним зобов`язанням (action in personam) і

вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки (action in rem). Вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки «піддається впливу» позовної давності. На неї поширюється загальна позовна давність і всі правила щодо початку її перебігу, зупинення, переривання, наслідків спливу тощо. За змістом частини першої статті 264 ЦК України переривання перебігу позовної давності пов`язане з будь-якими активними діями іпотекодавця, внаслідок яких він визнає існування іпотеки. Переривання позовної давності за основним зобов`язанням не перериває перебігу позовної давності за іншим обов`язком, у тому числі забезпечувальним. Тому вчинення позичальником дій, що підтверджують визнання ним боргу за основним зобов`язанням, не перериває позовну давність за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимога про стягнення боргу за основним зобов`язанням (основна) і вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки (додаткова) є різними. Застосування до додаткової вимоги наслідків переривання перебігу позовної давності за основною вимогою закон не передбачає.

Статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову с лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, шо минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується.

Тлумачення статті 264 ЦК України дає підстави для висновку, шо вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями іпотекодавця, внаслідок яких він визнає існування саме іпотеки. Тому переривання перебігу позовної давності за основним зобов`язанням не перериває перебігу позовної давності за іншим обов`язком, у тому числі забезпечувальним.

Отже, вчиненням позивальником дій, що свідчить про визнання ним свого боргу за основним зобов`язанням, не переривається позовна давність за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки вимога про стягнений боргу їй основним зобов`язанням і вимога про звернення стягнення па предмет іпотеки с різними вимогами (основною та додатковою), застосування до додаткових вимог наслідків переривання перебігу позовної давності за основною вимогою законом непередбачено.

З урахуванням наведеного, перебіг позовної давності за вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки починається від дня, коли у кредитора (іпотекодержателя) виникло право на відповідний позов, незалежно від того, чи звертався він після цього за захистом своїх цивільних прав. (постанова Верховного суду Касаційного цивільного суду у справі №201/15310/16 від 18 серпня 2021 року)

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.06.23 р. у справі № 755/13805/16-ц наведено наступні правові висновку стосовно перебігу строку позовної давності : Велика Палата Верховного Суду , вирішуючи виключну правову проблему, пов`язану із застосуванням позовної давності до основної та додаткової вимог, вважає, що переривання позовної давності за вимогою про стягнення боргу за основним зобов`язанням не перериває перебігу позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки (п.39) Велика Палата Верхового Суду звертає увагу на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладений у постанові від 8 вересня 2021 року у справі № 750/10899/19, про те, що переривання перебігу позовної давності за основним зобов`язанням не перериває її перебігу за іншим зобов`язанням, зокрема забезпечувальним ( п.49 ) Велика Палата Верховного Суду підтримує висновок, згідно з яким слід розмежовувати вимоги про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та про звернення стягнення на предмет іпотеки (actio in rem). Переривання загальної позовної давності за вимогою про стягнення боргу за основним зобов`язанням не перериває перебігу загальної позовної давності за вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки і навпаки (близький за змістом висновок див. у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 26 січня 2022 року у справі № 442/7773/17, від 28 вересня 2022 року у справі № 754/16764/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 серпня 2021 року у справі № 201/15310/16, від 30 червня 2022 року у справі № 947/25785/19, від 19 жовтня 2022 року у справі № 712/19272/12, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2022 року у справі № 205/2480/19, від 2 листопада 2022 року у справі № 344/19567/19, від 1 лютого 2023 року у справі № 522/9497/14-ц) (п.51). Однак, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем (див., зокрема, постанови від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц, від 7 листопада 2018 року у справі № 575/476/16-ц, від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 80), від 5 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (пункт 61), № 522/2201/15-ц (пункт 62) та № 522/2110/15-ц (пункт 61), від 7 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (пункт 51), від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17-ц (пункт 28), від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 (пункт 57), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 129) (п.53).

Враховуючи вищезазначене та те, що право позивача на подачу позовної заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки за договорами №2007-75/DC-2 та №2007-75/DC-4 виникло у 2009 році та станом на дату подачі позовної заяви (02 лютого 2023 року) сплинуло.

Інотскодавець жодних активних дій, якими б визнавав існування іпотеки, не вчиняв, а отже, позивач пропустив строк вимог про звернення стягнення на предмети іпотеки за договорами іпотеки №2007-75/DC-4 та №2007-75/DC-2 у зв`язку з невиконання ТОВ «Альянс ДМ» зобов`язань за договором відновлюваної кредитної лінії №2007-75/DС від 25 липня 2007 року у розмірі 2 799 468,91 доларів США та у розмірі 442 547,61грн.

Як вище встановлено судом, позивачем подано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності для подання даної позовної заяви.

Згідно ч.5 ст.267 Цивільного кодексу України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

Обґрунтовуючи подане клопотання, позивач стверджував , що строк позовної давності відносно кредитних правовідносин були перервані, оскільки протягом розгляду справи №412/10775/12 щодо стягнення заборгованості вирішувалось питання дійсності самого кредитного договору, наявності заборгованості за ним, його виконання. Таким чином, до завершення процесу встановлення обставин дійсності основного зобов`язання та визначення розміру заборгованості за ним, а саме до завершення розгляду справи №412/10775/12, кредитор на міг ініціювати спір щодо задоволення вимог за рахунок забезпечення, а тому позивач (на його думку) звернувся з цим позовом в межах трирічного строку позовної давності з дня початку його перебігу. Позивач зазначає про обставини тривалого розгляду справи про стягнення заборгованості і встановлення у ній преюдиційних фактів дійсності основного зобов`язання та наявності заборгованості за ним, які є об`єктивними причинами, що перешкоджали пред`явленню позову про звернення стягнення на предмет іпотеки до суду і є поважними причинами пропуску строків позовної давності.

Але враховуючи фактичні обставини справи та вищезазначену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, суд вважає , що обставини, про які зазначав позивач у клопотанні про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності, не були перешкодою для його звернення з цим позовом в межах законодавчо встановленого строку, і не приймаються судом як обґрунтовані, оскільки їх наявність не перешкоджала своєчасному пред`явленню позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач, посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду стосовно заяви про застосування позовної давності у разі декількох відповідачів , стверджував, що у разі пред`явлення позовних вимог до двох відповідчів, кожний з них повинен окремо заявити про застосування судом позовної давності (п.71 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.18 р. у справі № 183/1617/16).

В той же час, як зазначено у постанові Пленуму ВГСУ від 29.05.13 р. № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»: «… якщо відповідачів у справі два чи кілька, суд вправі відмовити в задоволенні позову за наявності згаданої заяви лише одного з них, оскільки позовну давність законом визначено саме для позивача у справі, як строк, у межах якого він може звернутися до суду». При цьому жодних змін до правових норм, що регламентують застосування позовної давності, не вносилося.

Тим не менш, відповідачем-2 до часу проголошення рішення по цій справі також було подано відповідну заяву про застосування позовної давності до вимог позивача до нього, яку суд не має права не приймати до уваги. За викладених обставин в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись приписами ст.ст.13, 73, 80, 86, 92, 192, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України ,господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 20.10.23р.

Суддя Васильєв О.Ю.