ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2023 р. Справа№ 5002-17/1718-2011

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Полякова Б.М.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

у присутності представника скаржника: Кібець Р.Р. за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Родовід Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2023 року

у справі №5002-17/1718-2011 (суддя Янюк О.С.)

за скаргою Акціонерного товариства "Родовід банк" в особі ліквідатора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на дії та рішення органу державної виконавчої служби

у справі №5002-17/1718-2011

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Неаполь-Сервіс"

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 АТ "Родовід банк" в особі ліквідатора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулось до Господарського суду Київської області зі скаргою №056-60-74/22 від 27.09.2022 (вх. №68/22 від 03.10.2022), в якій просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладищенка В.А. щодо неналежного розгляду заяви (клопотання) скаржника від 06.06.2022 №056-60-30/22 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження";

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу ВП №67458662 від 18.08.2022, винесену державним виконавцем в порядку примусового виконання виконавчого документа наказу №5002-17/1718-2011, виданого судом;

- зобов`язати державного виконавця розглянути заяву (клопотання) скаржника від 06.06.2022 №056-60-30/22 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування поданої скарги Фонд зазначає, що відповідно до ст.ст. 4, 37, 39 Закону України "Про виконавче провадження" АТ "Родовід банк" відноситься до неплатоспроможних банків, оскільки Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; існують підстави для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання у відповідності до п.п. 4, 11 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження"; АТ "Родовід банк" звернувся до державного виконавця із відповідним клопотанням, проте станом на 26.09.2022 відомості про результати його розгляду були відсутні в Автоматизованій системі виконавчого провадження та на адресу скаржника не надходили; постанова про накладення штрафу була винесена передчасно, оскільки вчиненню вказаних дій передує розгляд питання щодо закінчення виконавчого провадження на підставі вищевказаних положень Закону України "Про виконавче провадження"; скаржником не пропущений строк, встановлений ст. 341 ГПК України, оскільки про існування постанови про накладення штрафу АТ "Родовід банк" стало відомо 26.09.2022 при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження, що оприлюднені в АСВП.

За наслідками розгляду заявлених вимог, ухвалою Господарського суду Київської області від 19.06.2023 року у справі №5002-17/1718-2011 скаргу АТ "Родовід Банк" в особі ліквідатора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на дії та рішення органу державної виконавчої служби (щодо накладення штрафу) у частині визнання протиправним бездіяльність та зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду, а в частині визнання протиправним та скасування постанови - залишено без задоволення.

Приймаючи вказану ухвалу в частини залишення без розгляду скарги щодо визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, суд першої інстанції дійшов висновку про пропуск скаржником строку на звернення до суду з даною скаргою.

Водночас, відмовляючи у задоволенні скарги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, судом було встановлено відсутність порушень з боку державного виконавця.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, АТ "Родовід Банк" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2023 року у справі №5002-17/1718-2011 та прийняти нове рішення, яким заявлену скаргу задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2023 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Поляков Б.М., ОСОБА_1.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ "Родовід Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2023 у справі №5002-17/1718-2011, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №5002-17/1718-2011 за скаргою АТ "Родовід банк" в особі ліквідатора Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на дії та рішення органу державної виконавчої служби у справі про банкрутство ТОВ "Неаполь-Сервіс".

10.08.2023 супровідним листом Господарського суду Київської області №02-04/5002-17/1718-2011 від 09.08.2023 витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_1 рішенням Вищої ради правосуддя від 01.08.2023 витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2023 року для розгляду справи №5002-17/1718-2011 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М. судді: Поляков Б.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 апеляційну скаргу АТ "Родовід Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2023 у справі №5002-17/1718-2011 залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Вищезазначену ухвалу суду направлено 23.08.2023 на офіційну електрону скаржника у відповідності до ч.6 ст. 120 ГПК України.

01.09.2023 року електронною поштою та 05.09.2023 року засобами поштового зв`язку, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання вимог ухвали від 21.08.2023 року надано докази сплати судового збору у сумі 2 684,00 грн.

Ухвалою суду від 05.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Родовід Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2023 року у справі №5002-17/1718-2011 у справі №5002-17/1718-2011, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 03.10.2023 за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

Представник скаржника в судовому засіданні 03.10.2023 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2023 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким заявлену скаргу задовольнити в повному обсязі.

Арбітражний керуючий Демчан О.І. в судове засідання 03.10.2023 року не з`явився, подавши до його початку клопотання про проведення судового засідання без його участі.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у відповідності до ч. 6 ст. 120 ГПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

03.10.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника скаржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2023 у даній справі залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Київської області перебувала справа №5002-17/1718-2011 про банкрутство ТОВ "Неаполь-Сервіс", повноваження ліквідатора виконував арбітражний керуючий Демчан О.І.

Ухвалами суду від 09.11.2020 року, залишеними без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2021 та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021, зокрема, закрито провадження у справі №5002-17/1718-2011 про банкрутство ТОВ "Неаполь-Сервіс"; затверджено звіт про нарахування грошової винагороди арбітражному керуючому та відшкодуванню витрат, пов`язаних із провадженням у справі про банкрутство за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Неаполь-Сервіс"; зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Родовід банк" Караченцева А.Ю. перерахувати арбітражному керуючому частину основної грошової винагороди у розмірі 30 147,68 грн.

На примусове виконання вказаного судового рішення у зазначеній частині, судом 03.12.2020 року видано відповідний наказ.

02.11.2021 арбітражний керуючий звернувся до державного виконавця з заявою №02-5/81 про виконання виконавчого документа, за результатами розгляду якої державним виконавцем винесено повідомлення №67458662/6 від 12.11.2021 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 4 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", адже згідно з рішенням правління Національного банку України №811-рш від 19.12.2017 відкликано ліцензію санаційного банку та ліквідовано АТ "Родовід Банк".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.12.2021 року, залишеною без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 та Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023, зокрема: визнано неправомірним винесене державним виконавцем повідомлення №67458662/6 від 12.11.2021 про повернення виконавчого документа наказу суду від 03.12.2020 у справі №5002-17/17182011 стягувачу без прийняття до виконання; зобов`язано державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) та винести постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу суду від 03.12.2020 у справі №5002-17/17182011.

19.05.2022 на виконання вищевказаного рішення суду державним виконавцем відкрито виконавче провадження за №67458662 з примусового виконання наказу суду від 03.12.2020 та зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Із змісту супровідного листа ДВС, наявного в матеріалах справи, вбачається, що останнім отримано вищевказану постанову 26.05.2022, що підтверджується вхідним штампом за №056-88/22 від 26.05.2022.

06.06.2022 АТ "Родовід-банк" звернувся до ДВС із заявою №056-60-30/22, в якій просив на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно відомостей з АСВП вищевказане клопотання скаржника зареєстроване в ДВС 13.06.2022. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Водночас, державним виконавцем не було надано суду будь-яких доказів на підтвердження розгляду зазначеного звернення скаржника. До того ж, в АСВП такі відомості також відсутні.

У зв`язку із невиконанням наказу суду №5002-17/1718-2011 від 03.12.2020 державним виконавцем у межах виконавчого провадження №67458662 винесено постанову від 18.08.2022 про накладення на АТ "Родовід банк" штрафу у розмірі 5 100,00 грн.

Із змісту інформації з АСВП вбачається про наявність супровідного листа від 18.08.2022 про направлення АТ "Родовід банк" вищевказаної постанови.

Інших доказів на підтвердження тих чи інших обставин даної справи ані сторонами ані державним виконавцем до суду першої інстанції надано не було.

Вважаючи такі дії та бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гладищенка В.А. щодо неналежного розгляду заяви (клопотання) скаржника від 06.06.2022 №056-60-30/22 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" та щодо накладення штрафу протиправними, Фонд звернувся до суду з даною скаргою.

Переглянувши в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками Господарського суду Київської області та не вбачає підстав її скасування з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковими до виконання.

Частиною 1 ст. 232 ГПК України передбачено, що судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ч.1 ст.235 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції (абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 15.05.2019 року №2-р(II)/2019 обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист (рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 №5-рп/2013).

Отже, виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Київської області від 09.11.2020, яка відповідно до ст.235 ГПК України набрала законної сили, зокрема, зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід банк" перерахувати арбітражному керуючому частину основної грошової винагороди, проте, доказів виконання у добровільному порядку зазначеного рішення ані уповноваженою особою Фонду, ані самим Фондом суду надано не було.

У зв`язку з чим, арбітражний керуючий звернувся до державного виконавця, яким на виконання ухвали суду від 20.12.2021, яка відповідно до ст.235 ГПК України набрала законної сили, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу суду від 03.12.2020 у справі №5002-17/1718-2011.

Враховуючи зазначене суд вважає, що питання щодо законності наявного виконавчого провадження у даній справі вже вирішено у судовому порядку та не може ставитися під сумнів, у тому числі учасниками виконавчого провадження.

Так, статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Щодо визнання протиправною бездіяльність в частині неналежного розгляду заяви та зобов`язати вчинити дії колегія суддів зазначає, що відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець, зокрема, зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Частиною 1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 ч.9 ст.71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Разом із цим, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово.

Аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що сторона виконавчого провадження обґрунтовано покладається на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця, однак, таке очікування не може бути надто тривалим.

У випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.

У свою чергу, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 04.02.2022 у справі №925/308/13-г зазначив, що за змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях ст.341 ГПК України, він доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у ч.1 ст.341 ГПК України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

Таким чином, особа, яка звернулась до державного виконавця із заявою про вчинення відповідних виконавчих дій, однак не отримала задоволення своїх вимог, вважається обізнаною про ймовірність порушення її прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримала вона від державного виконавця певні документи виконавчого провадження або відповіді.

Водночас така обізнаність не виникає з дати внесення постанови (документів) виконавця до АСВП адже в учасника виконавчого провадження немає обов`язку щоденно відслідковувати відомості з автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Отже, учасник виконавчого провадження, який звернувся з заявою про вчинення відповідних виконавчих дій, може вважатися обізнаним про вчинення (не вчинення) таких дій виконавцем з урахуванням розумності строку, який минув з дати звернення із заявою про вчинення виконавчих дій до виконавця. Розумність такого строку визначається з урахуванням конкретних обставин справи (строків, встановлених Законом "Про виконавче провадження", термінів поштового обігу кореспонденції, повідомлення учасників виконавчого провадження електронною поштою, фактичного доступу учасника виконавчого провадження до автоматизованої системи виконавчих проваджень тощо).

Аналогічна правова позиція щодо презумпції обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.10.2022 року у справі №910/18480/20.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом, 06.06.2022 АТ "Родовід банк" звернулось до державного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника).

Враховуючи те, що на законодавчому рівні не закріплено окремого порядку розгляду заяв/клопотань та строки їх розгляду виконавчим органом, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне виходити саме із змісту та підстав звернення.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

З огляду на відсутність доказів направлення відповідної заяви державному виконавцю судом береться до уваги інформація, яка міститься в АСВП, відповідно до якої заява АТ "Родовід-банк" була зареєстрована 13.06.2022, а відтак, зважаючи на ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець повинен був відреагувати відповідним рішенням на таку заяву не пізніше 14.06.2022.

Враховуючи зазначене, строк, який минув з дати звернення, терміни поштового обігу кореспонденції (з урахуванням вихідних днів) у межах області та між обласними центрами України (пп. 2 п. 1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958), та наявний у АТ "Родовід банк" доступ до АСВП, суд першої інстанції вірно зазначив, що скаржник може вважатися обізнаним про невчинення відповідних дій державним виконавцем з 20.06.2022.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно п. "а" ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

За таких обставин, АТ "Родовід банк" зобов`язано було звернутись до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця (у разі її наявності) не пізніше ніж 30.06.2022, натомість, скаржник звернувся до суду лише 03.10.2022, тобто, поза межами строку передбаченого вищевказаними положеннями ГПК України. Заяв/клопотань у порядку ч.2 ст.341 ГПК України скаржником суду заявлено не було.

Статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Водночас, згідно ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про залишення без розгляду скарги АТ "Родовід банк" в частині визнання протиправною бездіяльності державного виконавця щодо неналежного розгляду заяви (клопотання) скаржника від 06.06.2022 №056-60-30/22 та зобов`язання ДВС розглянути таку заяву.

З приводу визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 341 ГПК України визначений строк звернення із відповідною скаргою до суду, а ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено обов`язок державного виконавця у визначеному порядку насилати на адреси сторін документи виконавчого провадження.

Із змісту АСВП вбачається, що в останній міститься супровідний лист від 18.08.2022 про надіслання відповідної постанови, проте, скаржником взагалі заперечувався факт надіслання йому цієї постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Враховуючи зазначене та відсутність у матеріалах справи допустимих доказів, які, у свою чергу, підтверджували б направлення спірної постанови скаржнику, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що державним виконавцем не дотримані приписи ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження".

Як зазначало АТ "Родовід банк", про існування оскаржуваної постанови державного виконавця останньому стало відомо лише 26.09.2022 під час ознайомлення із матеріалами, які внесені до АСВП. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

За таких обставин, в даному випадку АТ "Родовід банк" дотримано строк визначений ст. 341 ГПК України у вказаній частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.10.2021 у справі №910/10186/15).

При цьому, поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження" можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Так, згідно ч. 1 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження").

Як зазначалось вище, під час відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зобов`язано АТ "Родовід банк" виконати рішення суду (ухвалу від 09.11.2020 у справі №5002-17/1718-2011) протягом 10 робочих днів. Постанова про відкриття виконавчого провадження отримана АТ "Родовід банк" 26.05.2022, проте у встановлений у постанові строк рішення суду виконано не було, у зв`язку із чим 18.08.2022 державним виконавцем правомірно накладено на АТ "Родовід банк" штраф у розмірі 5 100,00 грн.

Посилання скаржника як у скарзі, так і в апеляційній скарзі на те, що АТ "Родовід банк" є банком-боржником щодо якого розпочато процедуру ліквідації, апеляційним судом до уваги не береться, оскільки зазначене питання висвітлювалось Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.04.2023, в якій, зокрема, зазначено, що якщо існують судові рішення, які набрали законної сили, щодо зобов`язання до вчинення ліквідатором банку певних дій з погашення вимог, які виникли як поточні в ліквідаційній процедурі до неплатоспроможного банку, і такий ліквідатор відмовляється в добровільному порядку виконати такі рішення, стягувач не може бути позбавлений конституційного права на виконання судового рішення.

Суд апеляційної інстанції також відхиляє твердження скаржника про передчасність винесеної постанови (до розгляду заяви АТ "Родовід банк" щодо закриття виконавчого провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження"), оскільки, як зазначалось, питання, яке порушує скаржник у своїй заяві, вже вирішено у судовому порядку ще до звернення скаржника із відповідною заявою до державного виконавця, який, виконуючи рішення суду від 20.12.2021 року, відкрив відповідне виконавче провадження.

Інших обставин та доказів на їх підтвердження, які б вказували на порушення з боку державного виконавця вимог Закону України "Про виконавче провадження" в частині прийняття постанови про накладення штрафу, скаржником не наведено та судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, твердження апелянта щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушень норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято відповідно до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, спростовуються матеріалами справи та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Родовід Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2023 року у справі №5002-17/1718-2011 залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Київської області від 19.06.2023 року у справі №5002-17/1718-2011 залишити без змін.

3.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу повернути до господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 18.10.2023 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.М. Поляков

С.В. Сотніков