ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/850/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

про стягнення заборгованості в сумі 18 418, 52 грн

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

Представники в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (далі - позивач, Служба) звернулась до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (далі - відповідач, Страхова) про стягнення 22 380, 61 грн, що є різницею між завданою майновою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням.

Ухвалою суду від 21.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 12.09.2023.

08.09.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 81-87). Представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог посилаючись на те, що наданий документ на підтвердження вартості пошкодженого майна, а саме акт виконаних робіт №19/20 від 13.04.2023 не є допустимим доказом розміру шкоди, заподіяної пошкодженням металевого дорожнього огородження, оскільки ст. 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" чітко встановлює, що розмір такої шкоди має визначатися на підставі звіту (акту, висновку) про оцінку оцінювача або експерта з урахуванням фізичного зносу.

12.09.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 98-104). Представник просить задоволити позовні вимоги, підтверджуючи позицію викладену в позовній заяві та вказуючи, що звертаючись до відповідача із вимогою про відшкодування різниці між вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням позивач просив відшкодувати кошти (фактичні витрати) за уже проведений ремонт бар`єрного огородження, а не кошти для проведення можливого відновлювального ремонту.

Крім того, 12.09.2023 від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в які вказано, що 07.09.2023 відповідачем частково погашено заборгованість в розмірі 3 962, 09 грн.

В судовому засіданні 12.09.2023 оголошено перерву до 21.09.2023.

Судове засідання 21.09.2023 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Горплюка А.М. у відпустці, про що сторони були повідомлені.

Ухвалою суду від 25.09.2023 розгляд справи по суті призначено на 12.10.2023.

У судове засідання 12.10.2023 позивач не з`явився, однак 12.10.2023 на адресу суду від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з урахуванням часткової сплати відповідачем суми боргу.

У судове засідання 12.10.2023 відповідач також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

У той же час повторне відкладення розгляду справи може призвести до виходу за межі встановлених чинним ГПК України строків розгляду господарських спорів та порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

Відповідно до пунктів 1.1. та 1.2. Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області, затвердженого наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023 №Н-13, Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (далі - Служба) - державна неприбуткова організація, яка заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України (далі - Уповноважений орган управління), що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2023 року №29 "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" перейменовано з Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, та яке відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року №456 "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Відповідно до п.п. 2.1.1, п.2.1. Положення, метою діяльності Служби є: забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення у Рівненській області (далі - автомобільні дороги) шляхом їх нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, ремонтів та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Відповідно до наказу Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 31.03.2023 №Н-131 Службу автомобільних доріг у Рівненській області перейменовано на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області. 05.04.2023 внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як встановлено судом, 25 лютого 2023 року о 12 год. 38 хв. на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, на ділянці дороги км 394+130 м відбулась ДТП за участі ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки "Skoda Rapid" номерний знак НОМЕР_1 , забезпеченого Полісом ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" серії ЕР №209595990.

Внаслідок скоєння ДТП, пошкоджено металеве дорожнє огородження (відбійник). 01.03.2023 Служба звернулась до Страхової із повідомленням про ДТП.

28.03.2023 постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області у справі №559/670/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 38-40).

В результаті ДТП, заподіяно майнову шкоду (збитки) в розмірі 42 191, 08 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2023 року №19/20 від 13.04.2023 (а.с. 42-45).

13.04.2023 Службою здійснено оплату ТзОВ "Спец Комплект Постач" по виконаних будівельних роботах по ремонту бар`єрного огородження на а/д М-06 Київ-Чоп на ділянці дороги км 394+130 м згідно акту №19/20 від 13.04.2023 в розмірі 42 191, 08 грн., що підтверджується платіжним дорученням №67 від 13.04.2023 (а.с 46).

Таким чином, Службою понесено витрати по виконаних будівельних роботах по ремонту бар`єрного огородження після ДТП 25.02.2023 на а/д М-06 Київ-Чоп на ділянці дороги км 394+130 м в розмірі 42 191,08 грн. з ПДВ.

Службою подано заяву до Страхової про виплату страхового відшкодування (а.с 48).

25.05.2023 відповідачем виплачено відшкодування згідно страхового акту №86 від 25.05.202 в розмірі 17 210, 47 грн без ПДВ, що підтверджується платіжною інструкцією №ЗР041837 від 25.05.2023 (а.с. 49).

Страхова своїм листом від 25.05.2023 №904 про прийняте рішення повідомила про те, що розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до Звіту №34705, становить - 17 210,47 грн без ПДВ. Розмір франшизи згідно Полісу складає 2 600 грн.

Служба звернулась до Страхової із вимогою від 07.06.2023 за вих. №12/1053 про відшкодування різниці між завданою майновою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням (а.с. 67-70).

У відповіді на вимогу від 12.06.2023 за вих. №86-5 Службі відмовлено у виплаті різниці між завданою майновою шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням (а.с. 71-72).

07.09.2023 Відповідачем здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 3 962,09 грн., що дорівнює сумі податку на додану вартість розміру оціненої шкоди - 23 772, 56 грн з ПДВ (23 772, 56 грн з ПДВ - 19 810, 47 грн без ПДВ= 3962, 09 грн ПДВ).

Таким чином Службі виплачено страхове відшкодування в розмірі 21 172, 56 грн з урахуванням суми франшизи встановленої полісом ЕР-209595990 (23 772, 56 грн - 2 600 грн = 21 172,56 грн).

Однак, як вказує позивач, сума сплаченої страхової виплати є недостатньою для повного відшкодування шкоди.

Різниця між завданою майновою шкодою Службі та страховою виплатою з урахуванням суми франшизи встановленої полісом №ЕР-209595990, становить 18 418, 52 грн з ПДВ. (42 191,08 грн з ПДВ - 21 172,56 грн без ПДВ - 2 600 грн = 18 418, 52 грн з ПДВ).

Позивач не погоджується із розміром страхової виплати здійсненої Відповідачем виходячи з того, що Службою понесено витрати по оплаті відновлювального ремонту бар`єрного огородження, пошкодженого внаслідок ДТП 25.02.2023 на автомобільній дорозі М-06 Київ-Чоп, на ділянці дороги км 394+130 м в розмірі 42 191,08 грн з ПДВ.

Враховуючи суму франшизи, встановленої при укладенні договору ЕР-209595990 - 2 600 грн, яка не відшкодовується страховиком, до виплати страховиком страхового відшкодування належить 39 491,08 грн, що не перевищує ліміт відповідальності страховика.

Служба понесла фактичні витрати (реальні збитки) в розмірі 42 191, 08 грн з ПДВ, оплативши ремонтні роботи по відновленню бар`єрного огородження на а/д М-06 Київ-Чоп, км 394+130 м, виконані ТОВ "Спец Комплект Постач" згідно договору №27 від 15.12.2022, що підтверджується Актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2023 року №19/20 від 13.04.2023 та платіжною інструкцією №67 від 13.04.2023.

Страховою на запит Служби надано копію Звіту №34705. Так, із вказаного звіту вбачається: Суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Фаворит-Ассистанс", на замовлення Страхової складено Звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна - відбійник дорожній металевий, що розташований за адресою: Рівненська обл., а/д М-06 Київ-Чоп км 394+130.

Оцінка проводилася ТОВ "Фаворит-Ассистанс", а саме оцінювачем Гармідаровою Ю.П. з використанням стандартів оцінки: Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 та Національний стандарт №2 "Оцінка нерухомого майна", затвердженого постановою КМУ від 19.07.2006 №1442, постанови Кабінету Міністрів України №1891 "Про затвердження методики оцінки майна".

Так, зокрема, при визначенні вартісного розміру матеріальних збитків, оцінювачем сформовано Договірну ціну на будівництво Ремонт зупинки, що здійснюється в 2023 році із застосуванням ДСТУ БД 1.1-1-2013.

Однак, вказаний ДСТУ Б Д.1.1-1-2013 оцінювачем застосовано не зважаючи на Наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 01.11.2021 №281, яким ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва", затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 №293, визнано таким, що втратив чинність.

Крім того, в Локальному кошторисі на будівельні роботи №2-1-1 та у підсумковій відомості ресурсів, що є додатками до Звіту №34705, в графі "Найменування робіт і витрат" при здійсненні ремонту зупинки, зазначені проведені роботи та використані матеріали, а саме: демонтаж труб діаметром понад 40мм до 80 мм, укладених по конструкціях, труба 50x50x4, скління вітринним склом з металевими рамами, скло, герметик марки У-ЗОМ, гума профільована.

На вказане, Служба зазначає, що внаслідок ДТП 25.02.2023 на а/д М-06, км 394+130 за участі ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки "Skoda Rapid" номерний знак НОМЕР_1 , пошкоджено однобічне металеве огородження бар`єрного типу.

ТОВ "Спец Копплект Постач" на виконання умов договору №27 від 15.12.2022 здійснено ремонт, саме металевого огородження на а/д М-06 Київ-Чоп, км 394+130, пошкодженого внаслідок ДТП 25.02.2023. Найменування робіт і витрат відображені в Акті приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2023 №19/20 від 13.04.2023.

Відповідно до п. 3.1.9 розділу 3 "Терміни та визначення понять" ДСТУ 8751:2017 "Безпека дорожнього руху, Огородження дорожні і напрямні пристрої. Правила користування. Загальні технічні вимоги.", огородження дорожні - пристрої, призначені для перешкоджання з`їзду транспортних засобів із земельного полотна чи штучної споруди; виїзду на зустрічну смугу руху; наїзду на масивні перешкоди та споруди; розташовані у смузі відведення дороги чи на розділювальній смузі, упорядкування руху пішоходів та убезпечення; запобігання виходу тварин на проїзну частину та мінімізування наслідків можливих ДТП.

Бар`єрна огорожа - конструкція, що складається з секцій балки, стійок, консолей.

Відповідно до ДСТУ Б В.2.3-12-2004 "Споруди транспорту. Огородження дорожнє металеве. Загальні технічні умови.", а саме відповідно до п.п.3.1, 3.4, 3.7 розділу 3 "Терміни та визначення понять, позначки": балка (секція балки) - конструктивний елемент металевого огородження бар`єрного типу, призначений для сприймання та утримання транспортного засобу, а також зменшення пошкоджень під час контакту з виступаючою частиною спеціального профілю; консоль, (консоль- розпірка) - конструктивний елемент робочої ділянки огородження, який з`єднує балку і стояк, підтримує балку у вертикальному положенні та запобігає її опусканню під час наїзду транспортного засобу на огородження; стояк - конструктивний елемент огородження призначений підтримувати балку безпосередньо або через консоль на визначеній висоті та забезпечувати розрахунковий прогин огородження.

Відтак, зазначені в локальному кошторисі на будівельні роботи №2-1-1 та у підсумковій відомості ресурсів, що є додатками до Звіту №34705, використані матеріали під час здійснення ремонту зупинки після ДТП 25.02.2023 на а/д М-06 Київ- Чоп, км 394+130, які не відносяться до складових металевого огородження бар`єрного типу.

Таким чином, відображені в локальному кошторисі (додаток до Звіту №34705) найменування робіт і витрат не відповідають характеру ушкоджень, яких зазнало металеве огородження на а/д М-06 Київ-Чоп, км 394+130 внаслідок дорожньо - транспортної, яка мала місце 25.02.2023 за участі забезпеченого в ПрАТ "УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп" транспортного засобу "Skoda Rapid", д.н.з. НОМЕР_1 .

Крім того, Звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна, є лише попереднім оціночним документом, який показує можливу вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна, тоді як реальна (фактична) вартість відновлювального ремонту майна визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення майна, що вказується у рахунку або акті виконаних робіт.

Так, підтвердженням понесених реальних збитків за проведення ремонтних робіт по відновленню бар`єрного огородження в розмірі 42 191, 08 грн з ПДВ є Акт приймання виконаних будівельних робіт №19/20 від 13.04.2023 та платіжна інструкція №67 від 13.04.2023 про здійснення оплати таких робіт.

Таким чином, позивач вважає, що понесені фактичні витрати (реальні збитки) на проведення відновлювального ремонту бар`єрного огородження в розмірі 42 191, 08 грн з ПДВ, виплачене страхове відшкодування в розмірі 21 172, 56 грн з ПДВ, встановлену Полісом ЕР-209595990 суму франшизи - 2 600 грн, підлягає до стягнення з відповідача на користь Служби різниця між завданою майновою шкодою та страховим відшкодуванням в розмірі 18 418, 52 грн з ПДВ (42 191,08 грн з ПДВ - 21 172,56 з ПДВ - 2 600 грн = 18 418,52 грн з ПДВ).

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1 та 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

За змістом ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про страхування"; потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору; дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Згідно з абз. 1 п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди (ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно із ст. 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна (абз. 1 та 2 п. 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

В силу приписів ст. 22, ст. 31 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, що користується транспортним засобом "Skoda Rapid" номерний знак НОМЕР_1 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу ЕР209595990 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно ч. 1 та абз. 10 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

При цьому, звіт про оцінку є лише попереднім оціночним документом, який показує можливу вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна, тоді як реальна (фактична) вартість відновлювального ремонту майна визначається, виходячи з реальної вартості ремонту, необхідного для відновлення майна, що вказується у рахунку або акті виконаних робіт.

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Відповідно до статті 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є можливим за умови, що за цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика (згідно зі статтею 1194 ЦК України). В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено, що внаслідок укладеного ОСОБА_1 договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з страхувальником - Відповідачем у справі, у останнього виникло зобов`язання нести відповідальність за шкоду майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу в межах встановленого Договором ліміту.

За таких обставин, враховуючи, що зібраними у справі доказами підтверджується факт заподіяння шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля "Skoda Rapid" номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 і розмір фактично завданої шкоди (документально підтвердженої належними доказами) не перевищує ліміт відповідальності страховика - Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп", суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактичною вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 18 418, 52 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, ) на користь Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Героїв поліції, 19, ) 18 418 (вісімнадцять тисяч чотириста вісімнадцять) грн 52 коп. різниці між вартістю відновлювального ремонту та виплаченим страховим відшкодуванням та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17 жовтня 2023 року.

Суддя А.М. Горплюк