РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023Справа № 910/11849/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торопилівська База Хімпоставок»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Індастріал Груп»

про стягнення 13 616,89 грн

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торопилівська База Хімпоставок» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Індастріал Груп» про стягнення 13 616,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору на надання права користування майданчиком № 01-12/2021 від 01.12.2021 у частині своєчасної оплати наданих послуг, з огляду на що позивач просить суд стягнути 13 616,89 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 позовну заяву залишено без руху.

11.08.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

18.08.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

06.09.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торопилівська База Хімпоставок» (підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд Індастріал Груп» (замовник, відповідач) укладено Договір на надання права користування майданчиком № 01-12/2021 від 01.12.2021 (Договір), відповідно до п.1.1. якого підрядник надає замовнику послугу у вигляді надання права користування майданчиком для розвантаження та/або навантаження вантажів, що прибувають або відправляються залізничним або автомобільним транспортом, а замовник сплачує підряднику плату за надану послугу. Складається акт виконаних робіт, у якому зазначаються місце та час складання акту, термін проведення робіт, площа орендованого майданчика та ін.

Майданчик розташований за адресою: Сумський р-н, смт. Степанівка, вул. Робітнича, 2 (п. 1.2. Договору).

Згідно п.3.1. Договору замовник здійснює в порядку часткової передоплати платіж в обумовленому додатково Сторонами розмірі, а остаточний розрахунок здійснюється протягом трьох календарних днів після закінчення місяця надання послуги.

Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2022, але у будь-якому випадку до закінчення всіх взаєморозрахунків щодо нього (п. 6.1. Договору).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що підрядник передав, а замовник прийняв частину забетонованого майданчика площею 2 250 кв.м за адресою: вул. Робітнича, 2 смт. Степанівка (ст. Торопилівка) Сумського району 42304, що підтверджується актом приймання-передачі №1 від 01.12.2021.

З матеріалів справи вбачається, що підрядник виставляв замовнику рахунки-фактури на оплату №23 від 31.12.2022, №6 від 30.04.2022, №4 від 28.02.2022, №2 від 31.01.2022.

Також, сторонами підписано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): №ОУ-0000041 від 31.12.2021 на суму 13 500,00 грн; №ОУ-0000002 від 31.01.2022 на суму 13 500,00 грн; №ОУ-0000004 від 28.02.2022 на суму 13 500,00 грн; №ОУ-0000005 від 30.04.2022 на суму 13 500,00 грн; №ОУ-0000006 від 31.05.2022 на суму 13 500,00 грн; №ОУ-0000009 від 30.06.2022 на суму 13 500,00 грн; №ОУ-0000020 від 30.11.2022 за березень 2022 на суму 13 500,00 грн; №ОУ-0000021 від 30.11.2022 за липень листопад 2022 на суму 67 500,00 грн; №ОУ-0000004 від 28.02.2023 за грудень 2022 на суму 13 500,00 грн.

Поряд з цим, замовник здійснював оплату вартості наданих послуг відповідно до платіжних доручень №120 від 10.02.2022 з призначенням платежу: «Оплата згідно рах.№41 від 31.12.2021»; №231 від 29.04.2022 з призначенням платежу: «Оплата згідно рах.№4 від 28.02.2022»; №230 від 29.04.2022 з призначенням платежу: «Оплата згідно рах.№2 від 31.01.2022»; №257 від 12.05.2022 з призначенням платежу: «Оплата згідно рах.№6 від 30.04.2022»; №355 від 17.06.2022 з призначенням платежу: «Оплата згідно рах.№7 від 31.05.2022»; №935 від 24.11.2022 з призначенням платежу: «Оплата згідно договору №01-12/2021 від 01.12.2021»; №159 від 02.03.2023 з призначенням платежу: «Оплата згідно рах.№23 від 31.12.2022» на суму 13 500,00 грн кожне.

Також, замовником сплачено підряднику 81 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №929 від 22.11.2022 з призначенням платежу: «Оплата згідно договору №01-12/2021 від 01.12.2021».

Підрядник звернувся до замовника з претензією на суму 13 616,89 грн вих.№17/03 від 17.03.2023, в якій пропонував сплатити пеню, зважаючи на несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповіді на вказану претензію не надав, грошові кошти позивачу не перерахував, що в свою чергу стало підставою для звернення до суду з позовом у справі № 910/11849/23.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору на надання права користування майданчиком № 01-12/2021 від 01.12.2021 у частині своєчасної оплати наданих послуг, з огляду на що позивач просить суд стягнути 13 616,89 грн пені.

Відповідач у відзиві зазначає, що ним здійснювалися розрахунки відповідно до підписаних між сторонами актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) та виставлених рахунків на оплату. Відтак, оскільки, акти за березень 2022 року та за липень листопад 2022 року були підписані у листопаді 2022 року (акти № ОУ-0000020 від 30.11.2022 та № ОУ-0000021 від 30.11.2022), пеня за березень 2022 року, липень 2022 року листопад 2022 року нарахуванню та стягненню з відповідача не підлягає. Водночас, відповідач погоджується з розрахунком пені за грудень 2021 року лютий 2022 року, квітень 2022 року червень 2022 року та грудень 2022 року.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що відповідно до умов Договору остаточний розрахунок проводиться протягом трьох календарних днів по закінченню місяця надання послуги. При цьому, строк оплати не пов`язується з обставиною виставлення відповідного рахунку на оплату чи підписанням сторонами акту здачі-приймання робіт (надання послуг), відтак, твердження відповідача є безпідставними.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем укладено Договір на надання права користування майданчиком № 01-12/2021 від 01.12.2021, на виконання якого позивач надав, а відповідач прийняв послуги за період грудень 2021 року жовтень 2022 року, грудень 2022 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Також, судом було встановлено, що відповідачем здійснено оплату вартості наданих позивачем послуг, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд звертає увагу, що умовами п. 3.1. Договору визначено обов`язок замовника сплатити за надану послугу протягом трьох календарних днів після закінчення місяця надання послуги.

При цьому, згідно умов Договору обов`язок сплатити за надану послугу не пов`язується з обставиною складення акту або направлення рахунку-фактури, а, відтак, суд відхиляє доводи відповідача щодо відсутності прострочення оплати наданих послуг за березень 2022 року та за період липень листопад 2022 року.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 13 616,89 грн пені, яка нарахована наступним чином: 04.01.2022 09.02.2022 (грудень 2021), 04.02.2022 28.04.2022 (січень 2022), 04.03.2022 28.04.2022 (лютий 2022), 04.04.2022 21.11.2022 (березень 2022), 04.05.2022 11.05.2022 (квітень 2022), 04.06.2022 16.06.2022 (травень 2022), 04.07.2022 21.11.2022 (червень 2022), 04.08.2022 - 21.11.2022 (липень 2022), 04.09.2022 - 21.11.2022 (серпень 2022), 04.10.2022 - 21.11.2022 (вересень 2022), 04.11.2022 - 21.11.2022 (жовтень 2022), 04.01.2023 01.03.2023 (грудень 2022) щодо плати за користування майданчиком в розмірі 13 500,00 грн за місяць.

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У пункті 4.4. Договору визначено, що у разі несвоєчасного проведення розрахунку за послуги Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що виник, за кожен календарний день прострочення.

Перевіривши розрахунок пені суд зазначає, що обґрунтованим періодом нарахування пені за березень 2022 є період з 05.04.2022 (враховуючи, що 03.04.2022 вихідний день) по 21.11.2022 (як визначено позивачем у позові), за червень 2022 є період з 05.07.2022 (враховуючи, що 03.07.2022 вихідний день) по 21.11.2022 (як визначено позивачем у позові) та за серпень 2022 є період з 06.09.2022 (враховуючи, що 03.09.2022 та 04.09.2022 вихідні дні) по 21.11.2022 (як визначено позивачем у позові).

Відтак, здійснивши перерахунок сум пені за березень, червень та серпень 2022 року, суд зазначає, що обґрунтованими сумами пені є 3 617,26 грн, 2 589,04 грн та 1 423,97 грн відповідно.

При цьому, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені за несвоєчасну сплату відповідачем коштів за період грудень 2021 року лютий 2022 року, квітень 2022 року травень 2022 року, липень 2022 року, вересень 2022 року жовтень 2022 року та грудень 2022 року.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 13 616,89 грн пені підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 13 554,00 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Індастріал Груп» (04086, місто Київ, вул. Теліги Олени, будинок 41; ідентифікаційний код: 44427191) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торопилівська База Хімпоставок» (40004, Сумська обл., місто Суми, провулок Вільний, 8, квартира 1; ідентифікаційний код: 33218757) 13 554 (тринадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) грн 00 коп. пені та 2 671 (дві тисячі шістсот сімдесят одну) грн 60 коп. судового збору

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева