ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року Справа № 915/30/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, , ел. пошта: )

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САДКО МИКОЛАЇВ" (54055, м. Миколаїв, вул. Садова, 42-А, , ел. пошта: )

про стягнення 145085,93 грн

У с т а н о в и в:

05.01.2023 Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №39/10-2270-22 від 09.12.2022 (вх. № 152/23), в якій просить стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САДКО МИКОЛАЇВ" заборгованість за Договором № 20/21-2345-ТЕ-22 постачання природного газу від 13.10.2020 у розмірі 145085,93 грн, з яких: 101334,25 грн - основного боргу, 7558,61 грн - пеня, 4723,44 грн - 3% річних, 31469,63 грн - інфляційні втрати, а також судового збору в сумі 2481,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2023 автоматизованою системою документообігу суду визначено головуючого суддю у справі № 915/30/23 - Адаховську В.С.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.01.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами.

Копія вказаної ухвали була направлена учасникам справи, на їх адреси місцезнаходження, визначені у відповідності до приписів ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Так, позивач отримав копію ухвали 10.01.2023, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 462.

Відповідач отримав копію ухвали 10.01.2023, що вбачається з наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 535.

Відповідач правом, передбаченим ст. 165 ГПК України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався.

Так, ухвалою суду від 10.01.2023 відповідачу було встановлено строк у 15 днів від дня отримання даної ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву, оформленого у відповідності до вимог ст. 165 ГПК України, з доданням до нього: доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Від відповідача в указаний строк відзив на позовну заяву не надійшов; як вже зазначено, поштове відправлення з ухвалою від 10.01.2023 про відкриття провадження у справі отримане відповідачем 24.01.2023. Таким чином, встановлений судом строк на подання відзиву тривав до 08.02.2023 включно. Разом із тим, протягом встановленого процесуального строку відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Враховуючи викладене, та що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами від сторін до суду не надходило.

За правилами ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Розгляд справи здійснено поза межами встановленого ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється введенням в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

13.10.2020 між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник, позивач у справі) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Садко Миколаїв" (споживач, відповідач у справі) було укладено Договір № 20/21-2345-ТЕ-22 постачання природного газу (надалі - Договір), відповідно до п.1.1, якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 Договору природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України.

У відповідності до п. 2.1 Договору постачальник передає споживачу у жовтні 2020 - квітні 2021 року замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 58,0 тис.куб.метрів в тому числі по місяцях (далі - розрахункові періоди): жовтень 2020 - 3,00 тис.куб.метрів, листопад 2020 - 9,00 тис.куб.метрів, грудень 2020 - 11,00 тис.куб.метрів, січень 2021 - 11,00 тис.куб.метрів, лютий 2021 - 11,00 тис.куб.метрів, березень 2021 - 10,00 тис.куб.метрів, квітень 2021 - 3,00 тис.куб.метрів.

Відповідно до п. 2.2 Договору споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п. 2.1 цього договору, повністю покривають потреби споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених пунктом 1.2 договору. Споживач самостійно визначає обсяги, зазначені в пункті 2.1 договору, і несе відповідальність за правильність їх визначення.

У відповідності до п. 3.1 Договору постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00 власного видобутку (видобутий на території України) та/або імпортований газ, ввезений на мигну територію України Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") ? у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Відповідно до п. 3.8 Договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу. Споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані споживачем в той період (періоди), коли споживач був включений постачальником до свого Реєстру, з урахуванням положень пункту 3.3 даного договору. В акті приймання-передачі природного газу, ціна на природний газ має відповідати ціні, зазначеній в прейскуранті на відповідний період (розміщується на офіційному веб-сайті постачальника), також має бути врахований тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розділ 4 цього договору).

Пунктом 3.9 Договору передбачено, що споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом: копію акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем (пп. 3.9.1. Договору); інформацію за підписом уповноваженої особи споживача стосовно обсягів природного газу, використаних виключно в періоді (періодах) розрахункового періоду, коли він був включений до Реєстру споживачів постачальника (відповідно до пункту 3.8 цього договору), з розбивкою цих обсягів природного газу, за категоріями використання газу (утому числі згідно з цим Договором). Цю розбивку споживач розраховує самостійно, несе повну відповідальність за достовірність наданої інформації. Зазначена інформація не підлягає перевірці з боку постачальника і приймається постачальником як підтвердження фактично використаних споживачем обсягів газу в розрахунковому періоді (пп. 3.9.2. Договору); підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з цим договором і з урахуванням пункту 3.8 цього договору, його фактична ціна та вартість (пп. 3.9.3. Договору).

Постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта (п. 3.10 Договору).

Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання постачальником своїх зобов?язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді (п. 3.11 Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору ціна (без урахування тарифів на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється відповідно до вимог Положення (із змінами та доповненнями) та інших нормативно-правових актів і визначається в Прейскуранті на природний газ із ресурсів акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" під час виконання Компанією обов`язків постачати природний газ споживачам, які підпадають під дію спеціальних обов`язків для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, покладених на Компанію відповідно до статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" (далі ? Прейскурант). Прейскурант розміщується на офіційному веб-сайті Постачальника. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності). У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства та/або тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, вони є обов`язковими для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних змін.

Ціна за 1000 куб.м природного газу визначається сторонами щомісяця шляхом підписання додаткової угоди на підставі прейскуранту. У разі непідписання/несвоєчасного підписання сторонами відповідної додаткової угоди, сторони при оформленні актів приймання-передачі природного газу і визначенні ціни (пункти 3.9-3.10 цього договору) користуються Прейскурантом (п. 4.2 Договору).

У відповідності до п. 4.3. Договору ціни на природний газ, зазначені в прейскуранті, є обов`язковими за цим договором з моменту введення їх в дію (з дати, зазначеної у відповідному Прейскуранті). Споживач самостійно відслідковує інформацію щодо цін на відповідний розрахунковий період (місяць постачання) і вважається повідомленим про зміну цін здати розміщення інформації на веб-сайті постачальника, але не пізніше дати введення їх в дію, або здати направлення на електронну адресу споживача (зазначену в розділі 12 цього договору) проекту додаткової угоди, інформаційного повідомлення тощо.

Загальна вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування (п. 4.4. Договору).

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу (п. 5.1 Договору).

Відповідно до п. 11.1. Договору сторонами погоджено, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 30.04.2021 (включно), а в частині проведення розрахунків ? до їх повного здійснення.

У подальшому сторонами до договору укладалися додаткові угоди.

Так, додатковою угодою № 1 від 26.10.2020 сторонами погоджено доповнити з 01.10.2020 п. 4.2 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору абзацами у наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 жовтня 2020 року по 30 жовтня 2020 року (включно) за цим Договором складає 5374,100 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 6448,920 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 № 3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 жовтня 2020 року по 30 жовтня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 5498,26 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 6597,91 грн".

Додатковою угодою № 2 від 23.11.2020 сторонами погоджено доповнити з 01.11.2020 4.2 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору абзацами у наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року (включно) за цим Договором складає 5375,370 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 6450,444 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 № 3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 5499,53 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 6599,44 грн".

Додатковою угодою № 3 від 22.12.2020 сторонами погоджено доповнити з 01.12.2020 4.2 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору абзацами у наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року (включно) за цим Договором складає 6103,100 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 7323,720 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 № 3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6227,26 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7472,71 грн".

Додатковою угодою № 4 від 29.01.2021 сторонами погоджено доповнити з 01.01.2021 4.2 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору абзацами у наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021 року (включно) за цим Договором складає 7331,45 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 8797,74 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 № 3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 січня 2021 року по 31 січня 2021 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 7455,61 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 8946,73 грн".

Додатковою угодою № 5 від 26.02.2021 сторонами погоджено доповнити з 01.02.2021 4.2 Розділу 4. "Ціна природного газу" цього Договору абзацами у наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м природного газу з 01 лютого 2021 року по 31 березня 2021 року (включно) за цим Договором складає 5700,840 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 6841,008 грн.

До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 № 3013 - 124,16 грн. за 1000 куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн.

Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 лютого 2021 року по 31 березня 2021 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 5825,00 грн. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 6990,00 грн".

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем поставлено ОСББ "Садко Миколаїв" природний газ: у листопаді 2020 року ? 5,68123 тис.куб.м, у грудні 2020 року ? 7,44686 тис.куб.м, у січні 2021 року ? 8,52944 тис.куб.м, у лютому 2021 року - 8,19859 тис.куб.м, у березні 2021 року - 7,59524 тис.куб.м, у квітні 2021 року ? 2,28718 тис.куб.м, згідно відповідних актів приймання-передачі природного газу: від 30.11.2020 на суму 37492,91 грн, від 31.12.2020 на суму 55648,24 грн; від 31.01.2021 на суму 76310,62 грн; від 28.02.2021 на суму 57308,15 грн; від 31.03.2021 на суму 53090,72 грн; від 30.04.2021 на суму 18243,52 грн, підписаних уповноваженими представниками сторін та скріплених печатками сторін; загалом відповідачу поставлено природний газ на суму 298094,16 грн.

Судом встановлено, що відповідачем частково проведено оплату за отриманий в період з листопада 2020 по квітень 2021 (включно) природний газ в загальній сумі 196759,91 грн, що підтверджується поданим реєстром руху грошових коштів відповідача за період 23.12.2020-24.03.2021 та розрахунком його заборгованості. Отже, непогашений залишок заборгованості за поставлений природний газ становить 101334,25 грн.

Унаслідок неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання щодо оплати за природний газ в порядку та строки, передбачені Договором, позивач звернувся до суду із даним позовом.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, суд дійшов наступних висновків.

На підставі ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом вище, заборгованість відповідача перед позивачем становить 101334,25 грн.

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів оплати заборгованості в розмірі 101334,25 грн, строк оплати якої настав в силу умов п. 5.1 Договору, як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога в частині стягнення основної заборгованості в сумі 101334,25 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення пені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідно до п. 7.1 Договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.

Відповідно до п. 7.2 Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 14,2% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені за прострочення виконання грошових зобов`язань січня 2021 року на суму 346,11 грн за період з 26.02.2021 по 23.03.2021, лютого 2021 року на суму 2126,79 грн за період з 26.03.2021 по 25.09.2021, березня 2021 року на суму 3779,77 грн за період з 27.04.2021 по 26.10.2021, квітня 2021 року на суму 1305,94 грн за період з 26.05.2021 по 25.11.2021. Всього пені у сумі 7558,61 грн. Розрахунок пені здійснено позивачем арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору. Нарахування здійснено позивачем, виходячи з розміру, передбаченому договором 14,2% річних, але який (розмір) не перевищує розміру подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Період нарахування визначено позивачем правильно та в межах шестимісячного строку, передбаченого ч. 6 ст. 232 ГК України. Детальний розрахунок пені наявний в матеріалах справи.

Отже, нарахування пені в сумі 7558,61 грн є обґрунтованим та в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних витрат.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 4723,44 грн - 3% річних від суми заборгованості за зобов`язаннями січня 2021 року за період з 26.02.2021 по 23.03.2021 в сумі 82,17 грн, лютого 2021 року за період з 26.03.2021 по 31.10.2022 в сумі 1442,47 грн, березня 2021 року за період з 27.04.2021 по 31.10.2022 в сумі 2413,08 грн, квітня 2021 року за період з 26.05.2021 по 31.10.2022 в сумі 785,72 грн.

Розрахунок суми 3% річних в загальній сумі 4723,44 грн є арифметично правильним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства (ст. 625 ЦК України), фактичним обставинам та матеріалам справи. Розгорнутий розрахунок 3% річних наявний в матеріалах справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про стягнення 3% річних у сумі 4723,44 грн. В цій частині позов підлягає задоволенню.

Позивачем також здійснено нарахування інфляційних втрат, які нараховані за зобов`язаннями лютого 2021 року в сумі 9601,23 грн за період з 01.04.2021 по 31.10.2022, березня 2021 року в сумі 16504,03 грн за період з 01.05.2021 по 31.10.2022, квітня 2021 року в сумі 5364,37 грн за період з 01.06.2021 по 31.10.2022.

Всього нараховано інфляційних втрат у сумі 31469,63 грн. Детальний розрахунок інфляційних втрат, здійснений позивачем, наявний в матеріалах справи.

Перевіривши розрахунок розміру інфляційних втрат, судом встановлено, що нарахування інфляційних втрат здійснено арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства (ст. 625 ЦК України).

Отже, нарахування інфляційних втрат у сумі 31469,63 грн є обґрунтованим. В цій частині позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "САДКО МИКОЛАЇВ" (54055, м. Миколаїв, вул. Садова, 42-А, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) грошові кошти в загальній сумі 145085,93 грн, із яких: 101334,25 грн ? основний борг; 7558,61 грн ? пеня; 4723,44 грн ? 3% річних; 31469,63 грн ? інфляційні втрати, а також судовий збір у сумі 2481,00 грн.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтями 253, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.С. Адаховська