ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року Справа № 915/1489/20(915/980/23)

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Давченко Т.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу № 915/1489/20(915/980/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (: вул. Погранична, 39/1, м. Миколаїв, 54017; ел.пошта: )

до Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (; вул. Галини Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029; ел.пошта: ; )

про стягнення грошових коштів у сумі 2591,00 грн

у межах справи 915/1489/20 про банкрутство Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» ()

розпорядник майна: арбітражний керуючий Юринець Арсен Володимирович (ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

в с т а н о в и в:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа 915/1489/20 про банкрутство Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (далі - ДП «Миколаївоблавтодор»).

В межах справи про банкрутство Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (далі ? ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія») пред?явлено позовну заяву вих. № 03/13-1401 від 12.06.2023 про стягнення з ДП «Миколаївоблавтодор» грошових коштів у сумі 2591,00 грн. - заборгованості за спожиту електричну, а також просить стягнути з відповідача 2684,00 грн судового збору. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору про постачання електричної енергії споживачу в частині оплати спожитої енергії.

Згідно протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 21.06.2023 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/980/23 та на підставі ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено головуючим у справі суддю Давченко Т.М.

За приписами ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Ухвалою від 23.06.2023 суддею Давченко Т.М. прийнято справу № 915/980/23 до свого провадження в межах справи № 915/1489/20 про банкрутство Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (), присвоєно справі № 915/1489/20(915/980/23), відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами. Судом встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Ухвалу позивачу доставлено до Електронного кабінету, відповідачу надіслано на поштову адресу, зазначену у позові, яка є ідентичною адресі, зазначеній у ЄДРЮОФОП.

Зазначену ухвалу відповідачем отримано 05.07.2023, а тому з урахуванням ст. 165 ГПК України відповідач мав право подати відзив на позовну заяву у строк до 20.07.2023 включно.

Відповідач у вказаний строк правом подачі відзиву не скористався, жодних заяв чи клопотань суду не надав.

Ураховуючи викладене, та те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні» положень Закону України «Про ринок електричної енергії» з 1 січня 2019 року ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» є електропостачальником, який отримав ліцензію па провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії (згідно постанови НКРЕКП №429 від 14.06.2018).

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії. Пунктом 1.2.8 постанови № 312 визначено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.

За приписами ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні ресурси, передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Пунктом 3.1.5 постанови № 312 визначено, що електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладання. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх веб-сайтах на сайті Регулятора.

ДП «Миколаївоблавтодор»(надалі Відповідач, Споживач) 18.11.2020 була підписана заява-приєднання до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником електричної енергії споживачу 43/15 від 18.11.2020 на умовах комерційної пропозиції постачальника 2/21. За указаною заявою зокрема визначено адресу та ЕІС-код точки комерційного обліку (об`єкт розташований у м. Снігурівка - 62Z684).

Суду не подано доказів визнання недійсним, розірвання або припинення договору з інших підстав.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, Постачальник продає електричну енергію Споживачу (Боржнику) для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.

Згідно п. 5.3 договору, інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному сайті постачальника не пізніше, ніж 20 днів до початку її застосування.

Відповідно до п. 5.4 договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Відповідно до п. 5.5 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.6 договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок).

При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб.

Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Відповідно до п. 5.7 договору оплата рахунка постачальника (позивача) має бути здійснена споживачем (відповідачем) у строк, визначений в рахунку, який не може бути не меншим 5 (п?яти) робочих днів з моменту отримання його споживачем (відповідачем), або протягом 5 (п?яти) робочих днів від дати оплати, зазначеної в комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

У випадку співпадіння дати оплати з вихідним чи святковим днями, Відповідач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню.

Відповідно до п.п. 8 п. 6.1 договору споживач має право, зокрема, вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати організації та проведення звіряння (за необхідності із залученням постачальника послуг комерційного обліку та/або оператора системи) розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим договором та чинним законодавством порядку.

Підпунктом 1 пункту 6.2 Договору визначено, що Споживач зобов?язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору

Відповідно до п.п. 1 п. 7.1 договору постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами цього договору.

Згідно п.п. 1 п.7.2 договору, постачальник зобов`язався забезпечувати належну якість послуг з постачання електричної енергії відповідно до вимог чинного законодавства та договору.

Відповідно до п.13.1 договору, такий договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач та набуває чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, та сплаченого рахунку постачальника.

Відповідно до пункту 2 Комерційної пропозиції Споживач до 08 числа поточного місяця здійснює попередню оплату на наступний розрахунковий період в розмірі 100% віл заявленого обсягу споживання електричної енергії на поточний рахунок із спепальним режимом використання постачальника.

Датою оплати вважаться дата надходження коштів на рахунок постачальника.

Згідно з пунктом 3 Комерційної пропозиції № 1/21 до договору постачальник до 6 числа наступного за розрахунковим місяця надає споживачу рахунок на оплату за фактично спожиту електроенергію у попередньому місяці. споживач має можливість самостійно формувати рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, за допомогою інтернет-магазину комунальних послуг: elektropostach..mk.ua (далі-сервіс). споживач протягом одного робочого дня зобов?язаний підписати електронно-цифровим підписом (далі-ЕЦП) рахунок на оплату за спожиту електричну енергію, інші рахунки, «Акт прийняття-передавання товарної продукції» та після цього завантажити їх на сервіс. У разі не завантаження споживачем підписаних ЕЦП документів, вони вважаються підписаними з боку споживача без зауважень.

Сторони визнають, що електронний документ (сформований, підписаний з використання цифрового підпису та переданий за допомогою Сервісу) ідентичний за документації та реквізитами з документом на папері, та кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Використання Сервісу надає Споживачу можливість надавати/отримувати електронні документи, використовуючи ЕЦП для забезпечення виконання умов цього Договору.

Згідно п. 8 Комерційної пропозиції, яка с додатком 2 до Договору Договір про постачання електричної енерги споживачу набирає чинності з дати підписання Споживачем заяви-приєднання до Договору і укладається на строк до « 31» грудня 2021 року (включно) та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, а в частині розрахунків Договір діє до повного їх завершення.

Відповідно до пункту 4.3. Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

На виконання умов договору позивачем здійснено постачання електричної енергії за період з січня 2022 року по березень 2022 року (включно) на загальну суму 2591,00 грн., що підтверджується актами про прийняття-передавання послуг, а саме:

- від 31.01.2022 на суму 819,82 грн. з ПДВ;

- від 28.02.2022 на суму 1056,66 грн. з ПДВ;

- від 31.03.2022 на суму 714,52 грн. з ПДВ.

Для проведення оплати позивачем відповідачу було виставлено рахунки на оплату з зазначенням строків оплати по кожному місяцю, а саме:

- за січень 2022 року - № 43/15/1/1 від 03.02.2022 на суму 819,82 грн. з ПДВ з погодженим сторонами строком оплати до 10.02.2022;

- за лютий 2022 року - № 43/15/2/1 від 03.03.2022 на суму 1056,66 грн. з ПДВ з погодженим сторонами строком оплати до 14.03.2023;

- за березень 2022 року - № 43/14/3/1 від 07.04.2022 на суму 714,52 грн. з ПДВ з погодженим сторонами строком оплати до 14.04.2022;

Вищевказані акти та рахунки були сформовані та відправлені відповідачу у відповідності до вимог п. 3 комерційної пропозиції.

У зв`язку з невиконанням споживачем зобов`язань щодо оплати отриманої електричної енергії позивач надіслав відповідачу претензію щодо термінової сплати боргу (вих. 106-28/17 від 28.03.2023).

Ані сплати, ані відповіді щодо причин несплати відповідач не надіслав.

Окрім цього, указані рахунки позивач повторно надіслав відповідачу поштою згідно листа від 30.05.2023 680-28/17.

Однак, відповідачем ці рахунки не сплачено.

Отже, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань у відповідача за період з січня 2022 року по березень 2022 року включно утворилась заборгованість за отриману електроенергію у сумі 2591,00 грн., яка останнім не сплачена.

Суду не подано доказів оплати відповідачем вищевказаної заборгованості як на дату звернення позивача до суду із даним позовом, так і станом на день розгляду справи.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст.73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Будь-яких доказів того, що відповідач своєчасно і в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, останній, у порушення приписів ст.ст.73, 74 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, навпаки, підтверджують наявність заборгованості за спожиту у грудні 2022 року по березень 2023 року електричну енергію по договору №37/3 від 27.11.2007 у сумі 32653,60 грн. про постачання електричної енергії споживачу, тобто обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову, судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, витрати позивача на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 2684,00 грн., належить відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 73, 74, 76-79, 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (; вул. Галини Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (: вул. Погранична, 39/1, м. Миколаїв, 54017) 2591,00 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію та 2684,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтями 253, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Давченко