ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" жовтня 2023 р.Справа № 924/1351/20 (924/699/20)

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Танасюк О.Є., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства „Проскурів" від 17.10.2023 за №34 про відвід судді у справі

за позовом Колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів", м. Хмельницький

до Публічного акціонерного товариства „Проскурів", м. Хмельницький

про - розірвання договору купівлі-продажу від 03.05.1999р., укладеного між Агрофірмою "Проскурів" та САТ „Проскурів";

- зобов`язання повернути колективному підприємству „Агрофірма „Проскурів" від публічного акціонерного товариства „Проскурів" приміщення ресторану „Жовтневий" площею 951,1 кв.м., (у тому числі самочинно збудованого 228,3 кв.м.) шляхом державної реєстрації за КП "Агрофірма „Проскурів" права власності на цей об`єкт нерухомого майна та припинення такого права у ПАТ „Проскурів"

в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів"

встановив:

Ухвалою суду від 29.06.2023 прийнято до провадження справу №924/1351/20 (924/699/20) в межах справи №924/1351/20 про банкрутство колективного підприємства „Агрофірма „Проскурів", постановлено розглядати дану страву за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк до 14.07.2023 для подання відзиву на позов, позивачу - строк до 21.07.2023 для подання відповіді на відзив, відповідачу - строк до 28.07.2023 для подання заперечень.

Ухвалою суду від 11.07.2023 задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства „Проскурів" від 06.07.2022 про розгляд справи №924/1351/20 (924/699/20) за правилами загального позовного провадження задовольнити, постановлено здійснювати розгляд справи №924/1351/20 (924/699/20) за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, призначено підготовче засідання на 11:00 год. 31.07.2023.

Ухвалою суду від 18.07.2023 провадження у справі №924/1351/20 (924/620/20) зупинено до вирішення Північно-західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства „Хмельницьке АТП 16854" на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 01.05.2023 у справі №924/699/20 та повернення матеріалів справи №924/1351/20 (924/699/20) до Господарського суду Хмельницької області.

03.10.2023 судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі №924/1351/20 (924/699/20), підготовче засідання призначено на 12:00 год. 17.10.2023.

17.10.2023 до суду надійшла заява ПАТ „Проскурів" від 17.10.2022 за №34 про відвід судді Танасюк О.Є. від розгляду справи №924/1351/20 (924/699/20).

В обґрунтування поданої заяви, відповідач посилається на те, що суддею Танасюк О.Є. у справі №924/1351/20 (924/1009/20) було сформовано висновки та правову позицію щодо нового договору від 08.08.2019 щодо строку та порядку оплати за договором купівлі-продажу від 03.05.1999, який є підставою позову у справі №924/1351/20 (924/699/20) про розірвання договору купівлі-продажу від 03.05.1999р., укладеного між Агрофірмою "Проскурів" та САТ „Проскурів", а Верховним Судом не здійснено остаточних висновків у справі №924/1351/20 (924/1009/20).

Враховуючи зазначене, ПАТ „Проскурів" вважає, що суддя Танасюк О.Є. є обмежена своїм висновком під час оцінки тих же обставин і на підставі тих самих доказів уже в позовному провадженні №924/1351/20 (924/699/20), що безумовно вказує на правомірні припущення не об`єктивності під час вирішення цих самих питань повторно.

Звертає увагу, що у подібних правовідносинах суддею Танасюк О.Є. задовольнялися заяви про відвід та було самостійно заявлено самовідвід. Зокрема, ухвалою суду у справі №924/1351/20 (924/214/22) від 01.07.2022 та у справі №924/1351/20 від 06.06.2023 задоволено заяви про відвід, ухвалою суду від 03.07.2023 у справі №924/608/22 було самостійно заявлено та задоволено самовідвід з метою уникнення сумнівів в неупередженості при розгляді справи.

Під час розгляду заяви про відвід суд зазначає таке.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно ч. 1 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Згідно положень абз. 1 ч. 3 ст. 39 ГПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (абз. 2 ч. 3 ст. 39 ГПК України).

Положеннями ч. 8 ст. 39 ГПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим, об`єктивним та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості та об`єктивності суддів щодо результатів розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, але сторона зазначає про обґрунтовані нею обставини навіть припущень про необ`єктивність, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Відповідно до висновку №1 Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Суд звертає увагу, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Метою відводу судді або складу суду є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення.

З цього питання Європейський суд з прав людини зазначив, що у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного.

У заяві про відвід ПАТ „Проскурів" зазначає, що суддею Танасюк О.Є. у справі №924/1351/20 (924/1009/20) було сформовано висновки та правову позицію щодо нового договору від 08.08.2019 щодо строку та порядку оплати за договором купівлі-продажу від 03.05.1999, який є підставою позову у справі №924/1351/20 (924/699/20) про розірвання договору купівлі-продажу від 03.05.1999р., укладеного між Агрофірмою „Проскурів" та САТ „Проскурів".

Такі обґрунтування зводяться до незгоди з процесуальним рішенням за результатами розгляду іншої справи та не містять обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Проте, відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заявника щодо необхідності відводу судді Танасюк О.Є. від розгляду справи №924/1351/20 (924/699/20) з підстав незгоди з правовою позицією судді у справі №924/1351/20 (924/1009/20) прямо порушують один з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявників не влаштовує.

Таким чином, ухвалення суддею Танасюк О.Є. рішення в іншій справі 924/1351/20 (924/1009/20), з яким не погоджується ПАТ "Проскурів", не є підставою для відводу.

Також некоректним є посилання заявника на окремі абзаци (вирвані із тексту) ухвал у справах №924/1351/20 (924/214/22) від 01.07.2022; №924/1351/20 від 06.06.2023, №924/608/22 від 03.07.2023, в яких суддею Танасюк О.Є. задовольнялися заяви про відвід та заявлявся самовідвід.

Суд звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію щодо концентрації всіх спорів у межах справи про банкрутство. Так, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Така ж правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі № 918/420/16, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі № 908/4057/14, від 11.07.2018 року у справі № 922/3040/17, від 29.11.2019 у справах № 908/130/15-г, № 923/1194/17, від 05.02.2020 у справі № 921/557/15-г.

Таким чином, розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Дана позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 607/6254/15-ц.

Суд розглянувши заяву ПАТ „Проскурів" про відвід судді Танасюк О.Є., вважає її необґрунтованою, так як відсутні будь-які обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, а всі доводи, що викладені у заяві про відвід є по суті виключно незгодою заявника із процесуальними діями та рішеннями судді у справі №924/1351/20 (924/1009/20).

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відмову у задоволенні заяви ПАТ „Проскурів" про відвід судді Танасюк О.Є. у справі №924/1351/20 (924/1009/20).

Керуючись ст. ст. 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства „Проскурів" від 17.10.2022 за №34 про відвід судді Господарського суду Хмельницької області Танасюк О.Є. у справі 924/1351/20 (924/699/20) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 18.10.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 5 прим.:1 - до справи;

2 - КП „Агрофірма „Проскурів" - ел. пошта:

3 - ПАТ „Проскурів" ел. пошта: ; ІНФОРМАЦІЯ_3

4 - Полторацькому А.Є. - ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

5 - арбітражному керуючому Рудому А.М- ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2