УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

11.10.2023 Справа № 910/12927/23
За заявою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний номер 00130926)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

помічник (за дорученням судді) Судак С.С.

Представники сторін:

від заявника - Краснокутська Д.О.,

від боржника - не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

17.08.2023 до суду надійшла заява арбітражного керуючого Коршуна В.В. про участь у справі про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 21.08.2023 прийнято заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство до розгляду. Підготовче засідання суду призначено на 13.09.2023.

13.09.2023 до суду надійшло клопотання Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про долучення документів до матеріалів справи та розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.09.2023 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 27.09.2023.

13.09.2023 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Паверсток» про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.09.2023 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 11.10.2023 у зв`язку з неявкою сторін, а також доводами боржника, викладеними у клопотанні № 220608 від 05.09.2023 стосовно спірності заявлених Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Паверсток».

У судове засідання, призначене на 11.10.2023, з`явився представник заявника. Боржник до судового засідання, призначеного на 11.10.2023, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву, а також будь-яких пояснень стосовно заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Паверсток» суду не надав.

У той же час суд зауважує, що за положеннями частини 3 статті 195 ГПК України розгляд справи по суті обмежений та має бути здійснений протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Тобто зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Так, суд направляв боржнику рекомендованими листами з повідомленням про вручення ухвали суду про призначення підготовчого засідання та відкладення розгляду справи у підготовчому засіданні на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Паверсток», зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте конверти з копіями ухвал суду поверталися на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення боржнику з зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

За приписами частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, ухвали суду про призначення та відкладення розгляду справи у підготовчому засіданні направлялися за юридичною адресою боржника, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за відсутності заяви боржника про зміну місця реєстрації.

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

Згідно з приписами ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс) перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Кодексу під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Розглянувши у підготовчому засіданні подані документи та дослідивши докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Паверсток" зареєстроване за адресою: 03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4 з присвоєнням ідентифікаційного коду 43016569.

За твердженнями заявника у Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" наявна заборгованість у розмірі 6 693 669,98 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 39 Кодексу, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

На підтвердження заявленої заборгованості, звертаючись до суду про ініціювання процедури банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток", заявником подано до суду копії заяви-приєднання від 31.07.2019, листа від 12.10.2021 № 172, Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 14.08.2019 № 170 у редакції від 22.10.2020, Додатку 1 до вказаного Договору, Додатку 2, Додаткової угоди № 3 про внесення змін до Договору, актів прийняття-передавання послуг з розподілу (електрична енергія) за Договором та доказів їх направлення, рахунків, коригуючи актів до актів прийняття-передавання послуг з розподілу (електрична енергія) за Договором та доказів їх направлення, вимоги від 01.05.2023 № 007-66/2543.

За наслідками дослідження описаних документів судом встановлено наступне.

31.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Паверсток», як постачальник електричної енергії, виявило намір здійснювати постачання електричної енергії споживачам Запорізької області приєднавшись до умов Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Приєднання до умов публічного Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу, який розміщено на сайті ПАТ "Запоріжжяобленерго" відбулося на підставі заяви-приєднання від 31.07.2019 року, що підписана Боржником.

Таким чином, між ПАТ «Запоріжжяобленерго» (далі - кредитор, оператор системи розподілу) та ТОВ «Паверсток» (далі - боржник, постачальник) було укладено договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 14.08.2019 року №170 (надалі - Договір) (з подальшими змінами та доповненнями).

Главою 3 Договору передбачено, що Постачальником здійснюється оплата послуг з розподілу за сукупністю споживачів, яким згідно з договорами про постачання електричної енергії, розподіл забезпечує Постачальник.

Згідно п. 4.2 Договору Постачальник зобов`язується: виконувати умови цього Договору; здійснювати оплату послуг з розподілу електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами глави 3 цього Договору та інших платежів, необхідність яких випливає з умов цього Договору, протягом п`яти робочих днів з дня отримання рахунку, якщо інший строк не зазначено в Додатку №1 «Порядок розрахунків».

Пунктом 2.3 Додатку №1 встановлено, що Постачальник здійснює остаточний розрахунок за розподіл електричної енергії відповідно до Акта прийму-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії між ОСР та Постачальником (Додаток 2), складеного за підсумками розрахункового періоду (п. 2.8. цього Порядку розрахунків), та рахунку протягом 5 (п`яти) банківських днів від дня їх отримання.

Пунктом 2.4 Додатку №1 встановлено, що Датою отримання рахунка Постачальником, вважається: у разі направлення рахунка електронною поштою - вважається наступний робочий день після направлення їх ОСР; у разі направлення рахунка рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 (три) календарні дні, по області - 5 (п`ять) календарних днів, по Україні - 7 (сім) календарних днів); у разі направлення рахунка нарочним - дата вручення його Постачальнику; у випадку вручення рахунка уповноваженому представнику Постачальника - дата отримання цього рахунка Постачальником, зазначена ним в рахунку на екземплярі ОСР.

Додатковою угодою №3 про внесення змін до договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії доповнено Договір п. 10.8, згідно якого Сторони дійшли згоди, що Договір, додатки до нього, додаткові угоди до Договору та Акти прийняття-передавання послуг з розподілу електричної енергії можуть вчинятись в електронній формі з використанням електронного підпису. Такий Договір, додатки до нього, додаткові угоди до Договору та Акти прийняття-передавання послуг з розподілу електричної енергії будуть вважатись вчиненими у письмовій формі. Договір, додатки до нього, додаткові угоди до Договору та Акти прийняття-передавання послуг з розподілу електричної енергії, що підписані з використанням електронного підпису, направляються Сторонами на електронні адреси, які вказані у розділі 11 Договору.

ПАТ "Запоріжжяобленерго" належним чином та відповідно до умов Договору №170 надано послуги з розподілу електричної енергії. Постачальником отримані послуги з розподілу електричної енергії в обсягах визначених в актах прийняття-передавання послуг з розподілу (електрична енергія) за Договором.

Відповідно до умов Договору та на підставі Актів прийняття-передавання послуг з розподілу електричної енергії кредитором виставлено наступні рахунки, які боржником сплачувались несвоєчасно в порушення умов Договору №170:

- за листопад 2021 року рахунок № 170/11 від 10.12.2021 р на суму 127 893,38 грн. з кінцевим терміном сплати 20.12.2021 повністю сплачений боржником лише 10.01.2022;

- за березень 2022 року рахунок № 170/03 від 14.04.2022 р на суму 150 600,14 грн., з кінцевим терміном оплати 22.04.2022, який повністю сплачений боржником лише 25.04.2022;

- за червень 2022 року рахунок № 170/06 від 13.07.2022 на суму 5 963 636,98 грн. з кінцевим терміном оплати 21.07.2022 залишився непогашений повністю.

Рахунок №170/06 направлено боржнику на електронну пошту в електронному вигляді з використанням цифрового підпису, згідно з п.10.8 Договору.

Втім, обсяги розподіленої електричної енергії за травень 2022 року, червень 2022 року підлягали коригуванню оператором системи розподілу, про що складено коригуючі акти до актів прийняття-передавання послуг з розподілу, згідно з якими вартість послуги з розподілу електричної енергії зменшилась за травень 2022 року на 4 905,59 грн.; за червень 2022 року на 3949,19 грн.

Однак, враховуючи те, що постачальником сплачено послуги з розподілу електричної енергії за травень 2022 року своєчасно, сумою відкоригованого обсягу розподіленої електричної енергії за травень 2022 року зменшено заборгованість за червень 2022 року та виставлено рахунок №170/01 від 14.02.2023 року на відкориговану суму до сплати 5 954 782,20 грн.

Вказаний рахунок разом з коригуючими актами за травень 2022 року та червень 2022 року, підписаними з боку оператора системи розподілу направлено боржнику на електронну адресу 15.02.2023, що підтверджується виписками та скріншотами з програми електронного документообігу, а також додатково направлено на поштову адресу постачальника, про що свідчить реєстр відправленої кореспонденції та фіскальний чек відділення зв`язку від 07.06.2023.

Однак, в порушення умов Договору вказаний рахунок залишився не сплаченим боржником повністю.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до п. 56, 72 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії", оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності; Регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

Відповідно до ч. 4 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Пунктом 1.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі - Правила) (тут і далі - в редакції, чинній станом на 06.03.2020) встановлено, що оператор системи розподілу укладає договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, зміст якого визначається оператором системи на основі Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії, який є додатком 4 до цих Правил та укладається з кожним електропостачальником, який звертається до оператора системи.

Пунктами 2.1.14, 2.1.15 Правил передбачено, що Оператор системи не має права відмовити електропостачальнику, який звертається щодо укладення договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення діяльності відповідного оператора системи. Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, зміст якого визначається оператором системи на основі типового договору, що є додатком 4 до цих Правил, оприлюднюється на офіційному веб-сайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання. Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору. На вимогу електропостачальника оператор системи протягом трьох робочих днів від дати звернення повинен надати електропостачальнику підписаний оператором системи примірник укладеного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, Договір між сторонами укладено з урахуванням статей 633, 634 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З долучених заявником актів прийняття-передавання послуг з розподілу (електрична енергія) за Договором вбачається, що збоку боржника були підписані не всі акти.

Однак, з урахуванням встановлених судом обставин направлення боржнику таких актів прийняття-передавання послуг з розподілу, відсутності доказів висловлення боржником заперечень щодо визначених ініціюючим кредитором обсягів та вартості наданих послуг, суд вважає, що послуги в заявленому ПАТ «Запоріжжяобленерго» обсязі надані належним чином.

За таких обставин, судом приймаються долучені заявником акти прийняття-передавання послуг з розподілу (електрична енергія) за Договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 14.08.2019 № 170 у редакції від 22.10.2020 як належні докази надання послуг за Договором.

З огляду на викладене, заборгованість боржника за послуги за Договором електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 14.08.2019 № 170 у редакції від 22.10.2020 складає 5 954 782,20 грн. та є належним чином обґрунтованою.

Згідно зі ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1 Додатку №1 до Договору у разі несплати Постачальником виставлених рахунків (включаючи попередню плату) за надання послуг з розподілу електричної енергії в установлений строк, ОСР нараховує, а Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на день прострочення) за кожен день прострочення включно по день фактичної оплати, а за прострочення понад 30 днів Постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10% від суми простроченого платежу.

При цьому, приписами підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» встановлено, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Отже, у зв`язку з неналежним виконанням Боржником своїх зобов`язань щодо оплати за послуги з розподілу електричної енергії за Договором за листопад 2021 року; за березень 2022 року та червень 2022 року заявником нараховані:

- пеня (з урахуванням п.п. 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332) за період з 21.12.2021 р. по 09.01.2022 р. в розмірі 312,54 грн.;

- 3 % річних за період з 21.12.2021 р. по 31.03.2023 р. в розмірі 123 891,39 грн.;

- інфляційні нарахування за період з 01.08.2022р. по 31.03.2023 р. в розмірі 614 683,85 грн.

Про оплату заборгованості за послуги з розподілу в сумі 5 954 782,20 грн. та нарахованих штрафних та економічних санкцій ПАТ "Запоріжжяобленерго" 31.05.2023 на адресу боржника направлялася вимога вих. №007-66/2543 від 01.05.2023, що підтверджується реєстром відправленої кореспонденції та фіскальним чеком відділення зв`язку.

Перевіривши розрахунок заявлених ініціюючим кредитором 3 % річних, інфляційних нарахувань та пені, судом встановлено, що він є арифметично вірним.

Збоку Товариства з обмеженою відповідальністю «Паверсток» будь-яких доказів на спростування заявленої заборгованості або її погашення до суду не подано.

Таким чином, загальний розмір заборгованості боржника перед Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» складає 6 693 669,98 грн. з урахуванням 3 % річних, інфляційних нарахувань та пені.

Згідно з ч. 6 ст. 39 Кодексу суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, або якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Щодо доводів Товариства з обмеженою відповідальністю «Паверсток», викладених у заяві від 05.09.2023 № 220608, стосовно спірності заявленої Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» заборгованості суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку.

Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Методом встановлення наявності чи відсутності спору про право є дослідження господарським судом відзиву боржника, заслуховування пояснень представника боржника або дослідження Єдиного реєстру судових рішень, відомості з якого відкритими та загальнодоступними, на предмет наявності на розгляді іншого суду позову боржника до ініціюючого кредитора з питань, що зазначені вище.

Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право. Наявність заінтересованості інших осіб у вирішенні певної категорії справ можливо виявити лише після пред`явлення заяви до суду і здійсненні підготовчих дій до розгляду справи або при розгляді справи по суті.

При цьому, у суду першої інстанції під час проведення підготовчого засідання у справі про банкрутство відсутня можливість вирішення такого спору про право, що в свою чергу пов`язано з особливостями позовного провадження, як то пред`явлення позову, можливості подання зустрічного позову, складу учасників справи у позовному провадженні, прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, а також диспозитивністю господарського судочинства тощо.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 у справі № 910/4658/20, від 20.05.2021 у справі № 924/1277/20.

У разі відсутності належного виконання господарського грошового зобов`язання, у кредитора є можливість, окрім звернення до суду з позовом до боржника, скористатися можливістю застосування щодо такого боржника процедур передбачених Кодексом України з процедур банкрутства для задоволення своїх кредиторських вимог у тому випадку, коли відсутній спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження (правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 03.06.2020 у справі № 905/2030/19).

Таким чином, встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №910/4658/20, від 19.08.2020 у справі № 910/2522/20, від 03.09.2020 у справі № 910/4658/20, від 16.09.2020 у справі №911/593/20, від 11.08.2021 у справі № 908/2570/20.

Згідно із пунктом 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу Товариства з обмеженою відповідальністю «Паверсток» на те, що саме по собі декларування боржником спірності заявленої заборгованості у заяві від 05.09.2023 № 220608 без надання суду будь-яких доказів на підтвердження такої спірності не є спором про право у розумінні частини 6 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суть спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, полягає в тому, що саме на час підготовчого засідання (тобто до відкриття провадження у справі) існує спір, який не був предметом судового розгляду, між ініціюючим кредитором та боржником щодо вимог, які є підставою для звернення кредитора з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

За таких обставин, суд зазначає, що між ініціюючим кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Паверсток» щодо вимог, які є підставою для звернення кредитора з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, відсутній спір про право.

Таким чином, судом встановлена відсутність неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання, що слугувало підставою для подання Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ураховуючи викладене, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю «Паверсток» не доведено наявності спору про право, 11.10.2023 у підготовчому засіданні суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14-ти днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Наразі, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази задоволення боржником вимог кредитора, які містяться у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про відкриття провадження у справі про банкрутство, суд вважає за доцільне її задовольнити у передбачений діючим законодавством спосіб, шляхом відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток".

Згідно з ч. 8 ст. 39 Кодексу питання введення процедури розпорядження майном боржника та призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати вирішується господарським судом в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Приписами ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору. В ухвалі про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд пропонує трьом визначеним шляхом автоматизованого відбору арбітражним керуючим подати заяву про участь у справі.

Звертаючись з заявою ініціюючого кредитора про відкриття провадження у справі, заявником подано суду пропозицію про призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Коршуна Владислава Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 819 від 17.04.2013), заява про участь якого міститься у матеріалах справи.

Відповідно до пункту 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі:

1) які є заінтересованими особами у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів;

5) виключено;

6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

Відомостей про те, що арбітражний керуючий Коршун В.В. здійснював управління боржником або ж є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, судом не встановлено, не встановлено також обмежень, визначених ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута, кандидатура арбітражного керуючого не належить до жодної з категорій осіб, зазначених у вказаній статті.

За таких обставин, суд вирішив призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" арбітражного керуючого Коршуна Владислава Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 819 від 17.04.2013) з процесуальними наслідками, встановленими Кодексом України з процедур банкрутства.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12-ть місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У зв`язку з викладеним вище, суд встановлює розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Коршуну В.В. розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

Таким чином, встановивши факт загрози неплатоспроможності боржника, а також визначившись з кандидатурою арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна боржника, керуючись ст.ст. 28, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569).

2. Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний номер 00130926) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569) в розмірі 6 693 669,98 грн. (6 693 357,44 грн. - основна заборгованість, 312,54 грн. - пеня).

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів.

4. Ввести процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569).

5. Оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569), текст якого додається.

6. Призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Паверсток" (03038, м. Київ, вул. М. Грінченка, 4, ідентифікаційний номер 43016569) арбітражного керуючого Коршуна Владислава Володимировича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 819 від 17.04.2013).

7. Встановити оплату послуг арбітражного керуючого Коршуна В.В. (розпорядника майна) в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

8. Заборонити боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

9. Встановити розпоряднику майна боржника строк до 30.11.2023 для подачі до Господарського суду м. Києва відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), реєстру вимог кредиторів, а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду.

10. Визначити дату проведення попереднього судового засідання на 20.12.23 о 12:10 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В, зал судових засідань № 7.

11. Зобов`язати розпорядника майна у строк до 11.12.2023 провести інвентаризацію майна боржника.

12. Зобов`язати Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації надати суду докази внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

13. Копію ухвали надіслати боржнику, ініціюючому кредитору та засновнику (учаснику) боржника, місцевому загальному суду, органу державної виконавчої служби, органу державної податкової служби за місцезнаходженням боржника та державному реєстратору відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації для відома та внесення відповідних відомостей про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 16.10.2023

Суддя Д.В. Мандичев