ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 Справа № 904/5698/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Мороз В.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ", м.Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ", м.Дніпро

Третя особа без самостійних позовних вимог на стороні позивача Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м.Київ

про стягнення заборгованості у розмірі 7 084 600,63 грн

Представники:

Від Позивача: Панченко Ю.В., посвідчення №1260, адвокат

Від Відповідача: Гончаренко І.Б., свідоцтво №1603, адвокат

Третя особа - представник не з`явився

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ" та просить суд стягнути з відповідача 7 084 600,63 грн. з яких: 6 239 046,02 грн. - основна заборгованість, 622 523,65 грн. - пеня, 103 150,33 грн. - 3 % річних та 119 880,64 грн. - інфляційні втрати та судові витрати у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з компенсації добових небалансів природного газу, що виникли у січні 2020 року, та що мали бути сплачені відповідачем на підставі договору транспортування природного газу за виставленими ТОВ "Оператор ГТС України" рахунками.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2021 провадження у справі № 904/5698/20 в частині позовних вимог у розмірі 6 239 046,02 грн закрито. В іншій частині позов задоволено. Стягнуто з АТ "Оператор ГРС "Дніпрогаз" на користь ТТОВ "Оператор ГТС України" 622 523,65 грн - пені, 103150,33 грн - 3% річних, 119 880,64 грн - інфляційних втрат. Клопотання АТ "Оператор ГРС "Дніпрогаз" про зменшення суми пені, 3% річних, інфляційних втрат залишено без задоволення.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2021 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2021 у справі №904/5698/20 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 28.07.2022 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2021 у справі №904/5698/20 - скасовано, а справу №904/5698/20 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2022, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2023, у справі №904/5698/20 закрито провадження в частині стягнення основної суми заборгованості у розмірі 6 239 046,02 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Повернуто з Державного бюджету України ТОВ "Оператор ГТС України" судовий збір у розмірі 93 585,69 грн.

15.06.2023 постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2022 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2023 у справі №904/5698/20 в оскаржуваній частині щодо вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат скасовано, а справу в скасованій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

14.07.2023 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 08.08.2023 о 11:00год.

20.07.2023 року канцелярія суду зареєструвала заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

21.07.2023 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

08.08.2023 на електронну адресу суду Позивач направив клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (арк.с. 25-26 Т.9).

08.08.2023 ухвалою суд відклав підготовче засідання на 12.09.2023 об 15:00 год.

12.09.2023 ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 28.09.2023 об 10:30 год.

28.09.2023 у справі оголошено перерву до 03.10.2023 о 16:30 год.

Третя особа в судові засідання призначені на 08.08.2023, 12.09.2023, 28.09.2023 та 03.10.2023 не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Ухвали суду були направлені судом на електронну адресу Третьої особи - , що підтверджується довідками про доставку електронного листа, а також були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до яких є вільним, цілодобовим і безкоштовним.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи неявку Третьої особи, належним чином сповіщеної про судове засідання, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Третьої особи.

В судовому засіданні 03.10.2023 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

08.08.2023 на електронну адресу суду Позивач направив письмові пояснення щодо суті спору (арк.с. 18-20 Т.9), в яких зазначено про таке.

Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-ГХ від 14.07.2021 (далі - Закон №1639-ІХ) не містить положень, які б слугували правовою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

У зазначеному Законі відсутні норми, які б містили вказівку на необхідність судам відмовляти у стягненні таких вимог, або передбачали, що правомірно нараховані неустойка (штраф, пеня) інфляційні нарахування, проценти річних та вимоги щодо їх стягення стають безпідставними.

Закон № 1639-ІХ не ставить в залежність від наявності судового рішення про стягнення неустойки, 3% річних та інфляційних втрат, можливість сторін; здійснити врегулювання такої заборгованості, у разі якщо вона дійсно підпадає під таке врегулювання.

Закон №1639-ІХ не забороняє учасникам процедур» врегулювати заборгованість, зокрема, яка стягнута в судовому порядку.

Позивач звертає увагу суду на те, що можливість списання заборгованості не свідчить про її неправомірність, як підставу для відмови у позовних вимогах, а лише створює юридичні підстави для вчинення тих чи інших дій учасниками процедури у майбутньому та в позасудовому порядку (шляхом здійснення корегування відомостей в бухгалтерському обліку). Так, у даному випадку відсутній причинно-наслідків зв`язок між можливістю списання заборгованості та відмовою у позовних вимогах на цій підставі.

Спір у даній справі існує стосовно правомірності заявлених позовних вимог за небалансі природного газу та нарахованих пені, 3% річних та інфляційних втрат.

У свою чергу, в межах даної справи не розглядається та не може розглядатися спір списання або несписання заявлених вимог, що по суті є абсолютно іншими правовідносинах» які не можуть оцінюватися саме в межах даного спору про стягнення.

Заборгованість заявлена до стягнення у цій справі не підлягає врегулюванню відповідно до закону №1639.

Відповідно до абзацу восьмого статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» відповідно до цього Закону підлягає врегулюванню заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, з договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператор газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 включно.

Крім того, згідно з ст.2 Закону №1639-1Х дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (далі - Реєстр).

Згідно з положеннями Закону №1639 списанню підлягають виключно неустойка (штраф, пеня), інфляційні та проценти річних, якщо основна заборгованість була врегульована відповідно до Закону №1639 шляхом проведення взаєморозрахунків та/або реструктуризації заборгованості.

Заборгованість із пені, 3% річних та інфляційних втрат, які Позивач просить стягнути у даній справі, була нараховано станом на 29.09.2020.

Закон №1639-ІХ був прийнятий лише 14.07.2021.

Дія закону №1639-ІХ поширила дію на заборгованість операторів газорозподільних систем лише з прийняттям Закону № 2479-ІХ від 29.07.2022.

Відповідача включено до Реєстру постановою НКРЕКП №1410 від 10.11.2022.

При цьому заборгованість за небаланси природного газу січня 2020 року у сумі 6 239 046,02 грн була сплачена Відповідачем ще до прийняття закону №1639, а тому така заборгованість не підпадає під процедури врегулювання заборгованості, а тому нараховані на таку заборгованість неустойка, 3% річних, інфляційні не підлягають списанню, оскільки як було зазначено вище списанню підлягають лише нарахування на заборгованість, яка була врегульована згідно з процедурами, що передбачені Законом №1639.

У постанові НКРЕКП №1410 від 10.11.2022 не конкретизовано для врегулювання якої саме з переліченої вище заборгованості, АТ «Дніпрогаз» включено до Реєстру.

Крім того, Верховним Судом у даній справі, чітко зазначено, що нараховані штрафні санкції, 3% річних тат інфляційні втрати на суму основного боргу є акцесорними (додатковими) вимогами, які виникають, як на підставі Договору, так і на підставі закону. Водночас положення Закону №1639-ІХ у відповідній редакції не створюють безумовних підстав для відмови у задоволенні вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, а лише передбачають можливість врегулювання такої заборгованості відповідно до його положень, за умови існування, визначених цим Законом передумов.

Також, Позивач звертає увагу суду на висновки Верховного Суду (щодо застосування Закону №1639-ІХ), які викладені у постанові від 18.07.2023 у справі №910/1357/20, а саме:

«Верховним Судом у постанові від 18.04.2023 у справі №911/3195/21 сформовано правову позицію щодо припинення зобов`язань в рамках Закону № 1639-IX, а саме зазначено, що у разі відсутності встановлення судами попередніх інстанцій факту укладення договору про організацію взаєморозрахунків між: учасниками спору, відсутні підстави для припинення спірних правовідносин між: сторонами та для закриття провадження у справі.

Аналізуючи наведені вище норми закону, а також правові позиції Верховного Суду, колегія суддів касаційної інстанції вважає правомірними твердження апеляційного господарського суду стосовно того, що Законом № 1639-ІХ визначено процедуру врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, а також: списання неустойки (штрафу? мені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість у разі її погашення.

Водночас Законом № 1639-ІХ не передбачено припинення зобов`язання щодо суми основного боргу за поставлений газ, а лише визначено певну процедуру (заходи), яка надає можливість в майбутньому врегулювати заборгованість у спосіб, визначений законом. Тобто в даному випадку повинна бути вчинена юридично значима дія щодо фактичного погашення суми основного боргу за поставлений природний газ, зокрема, укладено договір про організацію взаєморозрахунків між: учасниками спору та/або договір про реструктуризацію заборгованості з оплати природного газу та послуги з його транспортування тощо.

Як свідчать матеріали справи, відповідача включено до Реєстру, що свідчить про те, що він є учасником процедури врегулювання заборгованості відповідно до Закону № 1639-ІХ та частково виконав певні умови процедури, яка направлена на врегулювання заборгованості.

Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо вчинення суб`єктами ринку природного газу, в тому числі і сторонами договору купівлі-продажу природного газу від 05.11.2018 № 18-412-Н, юридично значимих дій щодо фактичного погашення суми основного боргу за поставлений природний газ (укладення договору про організацію взаєморозрахунків або договору про реструктуризацію заборгованості тощо)».

11.09.2023 канцелярія суду зареєструвала пояснення АТ "Дніпрогаз" щодо суті спору (арк.с. 36-42 Т.9), в яких Відповідач посилається на таке.

29.08.2021 року набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" №1639-1Х (далі - Закон).

Аналіз приписів Закону №1639 дає підстави для висновку, що необхідними та визначальними умовами для застосування положень статті 6 цього Закону є:

- сума боргу за договором виникла з 01.01.2020 по 28.02.2022 року включно;

- підприємство боржник включене до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу;

- сума основного боргу погашена до 31.12.2022;

- заявлені до стягнення суми пені у розмірі 622 523,65 грн., 3% річних у розмірі 103 150,33 грн. та інфляційних втрат у розмірі 119 880,64 гри., нараховані на суму боргу у розмірі 6 239 046,02 грн. за договором транспортування природного газу № від 04 лютого 2020 року укладеного між ТОВ «Оператор ГТС України» та АТ «Дніпрогаз»;

- сума боргу за вказаним договором виникла станом на 20 лютого 2020 року (небаланс за січень 2020 року по акту врегулювання щодобових небалансів від 31.01.2020);

В контексті спірних правовідносин вбачається, що:

- заявлені до стягнення суми пені у розмірі 622 523,65 грн, 3% річних у розмірі 103 150,33 грн та інфляційних втрат у розмірі 119 880,64 грн, нараховані на суму боргу у розмірі 6 239 046,02 грн за договором транспортування природного газу № від 04 лютого 2020 року укладеного між ТОВ «Оператор ГТС України» та АТ «Дніпрогаз»;

- сума боргу за вказаним договором виникла станом на 20 лютого 2020 року (небаланс за січень 2020 року по акту врегулювання щодобових небалансів від 31.01.2020);

- сума боргу, про яку йдеться, погашена Відповідачем до 31 грудня 2022 року шляхом: часткових сплат по договору № від 04.02.2020 на розрахунковий рахунок Позивача на суму 5 746 401,12 грн та заяв про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на загальну суму 492 644,90 грн.;

- АТ «Дніпрогаз» включене до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, що підтверджується постановою НКРЕКП №1410 від 10.11.2022.

Відповідач звертає увагу суду на те, що встановлення обставин щодо існування/неіснування у Відповідача, як станом на 19.08.2022, так і на час включення відповідача до Реєстру (10.11.2022) наявності дебіторської заборгованості в сумі основного боргу перед позивачем за Договором транспортування природного газу, мають значення у разі застосування до спірних правовідносин частини 1 ст.6 Закону України №1639.

Так, Відповідач вважає, що сплата ним заборгованості до прийняття Закону України №1639 не звільняє Оператора ГТС від застосування статті 6 Закону України №1639 та обов`язку списати суми неустойки нараховані на таку заборгованості.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Між ТОВ "Оператор ГТС України" (далі-Оператор) та АТ "Оператор ГРС "Дніпрогаз" (далі-Замовник) 04.02.2020 укладено Договір транспортування природного газу № (далі-Договір), пунктом 2.1 якого передбачено, що за цим Договором Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені у цьому Договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно з пунктом 2.2. Договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання.

Взаємовідносини між Замовником та Оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим Договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього Договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи (копія повідомлення додається) за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом (пункт 2.8 Договору).

Замовник зобов`язаний, серед іншого: своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; надати оператору фінансове забезпечення в порядку, встановленому у Кодексі та цьому Договорі; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом; вчасно збалансовувати своє портфоліо балансування; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку, визначеному цим Договором та Кодексом; реєструвати в Реєстрі споживачів постачальника на інформаційній платформі Оператора споживачів, стосовно яких він є діючим постачальником; здійснити своєчасну та повну оплату за перевищення розміру договірної потужності, додаткову плату за зміну умов (обмежень) використання потужності з обмеженнями, плату за добовий небаланс, плату за нейтральність балансування, додаткову плату у разі недотримання параметрів ФХП газу та плату за несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи в порядку, визначеному Кодексом та цим Договором; здійснити у термін до 5 робочих днів з дня виставлення рахунка оплату вартості добових небалансів, якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів замовника протягом звітного газового місяця (пункт 4.1 Договору).

Порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюються сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього Договору (пункт 5.1 Договору).

Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті (пункт 7.2 Договору).

Тарифи, передбачені пунктом 7.1 Договору, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього Договору (пункт 7.3 Договору).

Сторони дійшли згоди, що у разі виникнення у замовника добового небалансу оператор здійснює купівлю/продаж природного газу замовника в обсягах добового небалансу (пункт 9.1 Договору).

У разі виникнення у Замовника негативного добового небалансу Оператор здійснює продаж Замовнику, а Замовник купівлю в оператора природного газу в обсягах негативного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу. У разі виникнення у Замовника позитивного добового небалансу Оператор здійснює купівлю у замовника, а Замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу (пункт 9.2 Договору).

У випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, Оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає Замовнику рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів, крім вартості послуг, визначених абзацом другим цього пункту. Оплата вартості щодобових небалансів оператором газорозподільної системи за рахунок виділених субвенцій з державного бюджету на покриття пільг, субсидій та компенсацій побутовим споживачам проводиться у строки та за процедурою, передбаченою чинним законодавством, у сумі, що не перевищує вартості послуг розподілу фактично спожитого природного газу зазначеними споживачами за розрахунковий період. (пункт 9.3 Договору).

Розбіжності щодо вартості добових небалансів підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість добових небалансів, яку замовник зобов`язаний сплатити у строк, визначений пунктом 9.3 Договору, визначається за даними оператора (пункт 9.6 Договору).

Послуги, які надаються за цим Договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг (пункт 11.1 Договору).

Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора (пункт 11.3 Договору).

Врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом Оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби) (пункт 11.4 Договору).

Оператор і Замовник зобов`язуються здійснювати звірку розрахунків щокварталу до двадцять п`ятого числа місяця, наступного за кварталом. Звірка розрахунків оформлюється сторонами актом звірки (пункт 11.5 Договору).

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 13.5 Договору).

Цей Договір набуває чинності з дня його укладення, поширює дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.01.2020 та діє до 31.12.2020 (пункт 17.1 Договору).

Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими особами сторін (пункт 17.2 Договору).

Повідомленням на створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача інформаційної платформи замовник довів до відома оператора про своїх уповноважених осіб, що мають право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи, які ознайомлені з вимогами Кодексу газотранспортної системи та інструкціями оператора газотранспортної системи щодо взаємодії з інформаційною платформою та зобов`язуються їх дотримуватись, у т.ч. дотримуватися заходів безпеки щодо доступу до платформи та інтерфейсу користувача платформи сторонніми особами.

ТОВ "Оператор ГТС України" за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів АТ "Оператор ГРС "Дніпрогаз" природного газу до/з газотранспортної системи за січень 2020 року виявив наявність у АТ "Оператор ГРС "Дніпрогаз" негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу АТ "Оператор ГРС "Дніпрогаз" за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме: за січень 2020 виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 1 455,37429 тис.куб.м ( 15 063 124 кВт * год ) всього на загальну суму 8 342 503,58 грн з ПДВ.

Згідно із довідками ТОВ "Оператор ГТС України" № № 1, 3 зазначені щодобові небаланси АТ "Оператор ГРС "Дніпрогаз" виникли внаслідок безпідставного відбору Замовником у січні 2020 року з газотранспортної системи природного газу для покриття його власних виробничо-технічних витрат без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи.

Згідно з цими довідками фактичний обсяг природного газу, відібраного оператору газорозподільної мережі (далі - ГРМ) з газотранспортної системи через точки виходу у січні 2020 року - 117 928 624,00 куб.м; обсяги природного газу, використані оператором ГРМ - 3 376 332,13 куб.м, що на думку позивача підтверджено: двостороннім актом наданих послуг № 01-2020-/1000120 від 31.01.2020 р.; реєстрами файлів, завантажених до інформаційної платформи АТ "Оператор ГТС "Дніпрогаз" за січень 2020 року: форма 2 - Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби); форма 3 - Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу споживачами, що не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу; форма 4 - Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів, та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу; форма 9 - Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС/ постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання.

ТОВ "Оператор ГТС України" через інформаційну платформу направлено відповідачу акт врегулювання щодобових небалансів № 01-2020- за газовий місяць січень 2020 року, від 31.01.2020 у розмірі 1455,37429 тис.куб.м. і рахунок на оплату за щодобові небаланси за січень 2020 року №01-2020- від 31.01.2020 на загальну суму 8 342 503,58 грн з ПДВ.

Листом від 03.03.2020 №ТОВ ВИХ-20-2477 ТОВ "Оператор ГТС України" звернувся до відповідача з вимогою щодо сплати 8 342 503,58 грн за щодобові небаланси газового місяця січня 2020 року.

У відповідь АТ "Оператор ГРС "Дніпрогаз" листом від 05.03.2020 №49104ЛВ-1327-0320 звернувся до позивача з проханням реструктуризації заборгованості.

За твердженням ТОВ "Оператор ГТС України" станом на 29.09.2020 за рахунок взаємозаліку зобов`язань сторін, а також часткової сплати відповідачем коштів, заборгованість частково погашено.

Причиною спору став залишок основного боргу у сумі 6 239 046,02 грн за щодобові небаланси за газовий місяць - січень 2020 року.

Під час судового провадження у справі зазначена сума боргу погашена Відповідачем до 31 грудня 2022 року шляхом часткових сплат по договору № від 04.02.2020 на розрахунковий рахунок Позивача на суму 5 746 401,12 грн та заяв про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на загальну суму 492 644,90 грн.

На підставі пунктів 13.1, 13.5 Договору Позивачем нараховано:

- пеню у розмірі 622 523,65 грн за період з 22.02.2020 по 21.08.2020;

- три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 103 150,33 грн за період з 22.02.2020 по 29.09.2020;

- інфляційні втрати у розмірі 119 880,64 грн за період березень серпень 2020.

На виконання пункту 11.5 Договору Позивачем сформовано та направлено на адресу Відповідача акти звірки, підписані позивачем, з метою звіряння взаємних розрахунків за щодобовий небаланс та перевищення замовленої потужності за період з 01.01.2020 по 29.09.2020.

Також під час судового провадження у справі 29.08.2021 року набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" №1639-1Х (далі - Закон), а Відповідач включений до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Так, Відповідач вважає, що сплата ним заборгованості до прийняття Закону України №1639 не звільняє Оператора ГТС від застосування статті 6 Закону України №1639 та обов`язку списати суми неустойки нараховані на таку заборгованість.

Одночасно Відповідач просить розглянути його клопотання, яке було подане ним 16.01.2021 під час первісного розгляду справи (арк.с.54 Т.2), щодо зменшення суми пені, 3% річних та інфляційних втрат, посилаючись на те, що Відповідач знаходиться у тяжкому фінансовому становищі, оскільки основним джерелом надходження коштів на рахунки Відповідача є кошти населення, розрахунки з яким значно погіршились у зв`язку із пандемією на COVID-19. На підтвердження стану розрахунків Відповідач подав копію Звіту про фінансовий стан на 30.09.2020 (арк.с.61 т.2).

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Спірні правовідносини сторін регулюються Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, затвердженим постановою НКРЕКП, від 30.09.2015 №249, ЦК України, умовами Договору, укладеного між сторонами та іншими актами.

За положеннями статей 525, 526 ЦК України та статті 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відносини, які виникають у процесі правового регулювання ринку природного газу, є державно-регульованими, що проявляється, зокрема, у прийнятті низки законів, постанов та інших нормативних актів щодо, зокрема, встановлення/зміни тарифів, пільг, порядку розрахунків, врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, в тому числі за рахунок субвенцій державного бюджету, встановлення для певних суб`єктів обов`язкового надання послуг з постачання/транспортування/розподілу газу тощо.

Ринок природного газу - це сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG.

З норм Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу ГТС вбачається, що суб`єктами ринку природного газу є - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Тобто сторони спору є суб`єктами ринку природного газу.

Верховна Рада України прийняла Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-ІХ, який набрав чинності 29.08.2021.

З аналізу норм Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» вбачається, що останній визначає комплекс відповідних заходів організаційного та економічного характеру спрямованих на врегулювання заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування, шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості.

Стаття 1 Закону №1639-ІХ (у редакції від 29.08.2021 та до 19.08.2022) передбачає, що:

- заборгованістю суб`єктів ринку природного газу, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону є, зокрема: заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, не сплачена станом на розрахункову дату;

- процедура врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу - заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості за природний газ та послуги з його транспортування шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості (абзац 14 частини першої статті 1);

- реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (далі - Реєстр) - відкритий загальнодоступний перелік підприємств та організацій, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону. Реєстр розміщується на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (абзац 15 частини першої статті 1);

- розрахункова дата - 31 грудня 2020 року (абзац 16 частини першої статті 1).

Відповідно до положень статті 2 Закону №1639-ІХ (у редакції від 29.08.2021) дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості за придбаний у НАК "Нафтогаз України" природний газ, послуги з його розподілу і транспортування та виключно на суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру.

Згідно з положеннями частини першої статті 3 Закону №1639-ІХ (у редакції від 29.08.2021) для участі у процедурі врегулювання заборгованості суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

При цьому, відповідно до статті 6 Закону №1639-ІХ (у редакції від 29.08.2021) на реструктуризовану згідно з цим Законом заборгованість з оплати природного газу та послуги з його транспортування неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються. Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість за договорами купівлі-продажу газу та договорами на транспортування, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури погашення заборгованості та не сплачені станом на розрахункову дату, підлягають списанню: з дня набрання чинності цим Законом, якщо погашення основної частини боргу здійснено до 31 грудня 2020 року або до моменту укладення договорів про реструктуризацію відповідно до статті 5 цього Закону, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону; за умови повного виконання підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості.

З аналізу вказаних норм вбачається, що під час визначення щодо поширення/непоширення дії норм Закону №1639-ІХ на заборгованість, яка підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є наявність/відсутність заборгованості, яка відповідає критеріям, визначених у статтях 1, 2 Закону №1639-ІХ .

Поряд з тим, як вже було зазначено вище та встановлено судами попередніх інстанцій 19.08.2022 набрав чинності Закон №2479-IX. У преамбулі якого визначено, що цей Закон визначає особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання протягом дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування. Терміни вживаються в цьому Законі у значеннях, наведених у законах України "Про ринок природного газу", "Про теплопостачання", "Про житлово-комунальні послуги", "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та інших законах України. Вказаним законом внесені зміни, зокрема, і до Закону №1639-IX.

У статті 2 Закону №2479-IX визначено гарантії, що надаються суб`єктам господарювання. Зокрема, у частині сьомій статті 2 цього Закону передбачено, що взаєморозрахунки в цілях реалізації заходів, передбачених цією статтею, проводяться у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень абзацу 4 частини другої статті 1 Закону №2479-IX визначено, що порядок підтвердження обставин, що є підставою для ненарахування неустойки (штрафу, пені), визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №2479-IX були внесені зміни, зокрема і до Закону №1639-IX.

Так, відповідно до положень статті 1 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) передбачено, що:

- взаєморозрахунки - розрахунки з погашення заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості;

- заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону, а саме: заборгованість операторів газорозподільних систем, у тому числі підтверджена судовими рішеннями, які набрали законної сили, та/або реструктуризована, за договорами з транспортування природного газу, укладеними з особою, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, яка виникла з 1 січня 2020 року по 28 лютого 2022 року включно;

- процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії, послуги з розподілу та транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з розподілу/передачі електричної енергії, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості";

- учасники процедури врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) - постачальники природного газу, оператори газорозподільних систем та оператор газосховищ, включені до Реєстру, а також особа, зокрема, особа, що здійснює функції оператора газотранспортної системи з 1 січня 2020 року, акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", розпорядники коштів державного бюджету, органи, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів;

- розрахункова дата - 31 грудня 2020 року (крім випадків, якщо дата або підстава виникнення заборгованості (грошових зобов`язань) визначена цим Законом для виду заборгованості).

Згідно зі статтею 2 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до положень частини першої статті 3 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) для участі у процедурі врегулювання заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єкти ринку природного газу включаються до Реєстру, який веде Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Так, Законом №2479-IX були внесені зміни до статті 6 Закону №1639-IX, яку викладено в такій редакції:

«На заборгованість за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, яка підлягає врегулюванню відповідно до статті 1 цього Закону, погашену до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону, а також на заборгованість, реструктуризовану відповідно до статті 5 цього Закону, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються.

Неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані на заборгованість підприємств, включених до Реєстру, за договорами купівлі-продажу/постачання природного газу, укладеними з акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", та договорами про надання послуг з транспортування природного газу, у тому числі підтверджені судовими рішеннями, які набрали законної сили, що обліковуються учасниками процедури врегулювання заборгованості та не сплачені станом на дату включення до Реєстру, підлягають списанню: за умови погашення основного боргу до 31 грудня 2022 року, у тому числі шляхом проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 4 цього Закону; за умови повного виконання належним чином підприємством-дебітором укладеного договору про реструктуризацію заборгованості".

Верховний Суд у цій справі зазначив, що аналіз положень Закону №2479-IX дає підстави дійти висновку, що законодавцем внесено зміни/уточнення/конкретизація положень статті 6 Закону №1639-ІХ. При цьому, порядок підтвердження обсягів заборгованості, які підлягають урегулюванню згідно із Законом №1639-ІХ, визначено саме його положеннями.

Відповідно до положень статей 2, 3 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) таке підтвердження у будь-якому випадку має здійснюватися НКРЕКП в установленому цим Законом порядку (на підставі висновків аудиторів та остаточного підтвердження НКРЕКП обсягів заборгованості за результатами процедури верифікації).

Отже, у контексті спірних правовідносин, Суд зазначив, що внесення змін до законодавства шляхом його зміни/доповнень/конкретизації щодо особливостей врегулювання відносин, зокрема на ринку природного газу свідчить про те:

- що такі зміни поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності (заборгованість, яка виникла з 01.01.2020 по 28.02.2022 та не сплачена станом на 19.08.2022);

- що до їх запровадження, спірні відносини сторін щодо такої заборгованості підпадали під регулювання положень Закону №1639-ІХ.

Суд також враховує, що за вимогами частини першої статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у випадку прийняття спеціального закону з певного питання, цей Закон не ставився під сумнів (зокрема, шляхом його невиконання), а сторони, яких він стосується, мають обґрунтовано очікувати, що він буде застосовуватися.

Відтак, виходячи із загально-дозвільного принципу, який закріплений у частині першій статті 19 Конституції України та зважаючи на зміст спірних правовідносин, їх правове врегулювання, необхідно встановити наявність/відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 6 Закону №1639-ІХ у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022.

Верховний Суд у постанові від 15.06.2023 року по даній справі зазначив, що закріплений у статті 58 Конституції України принцип незворотності дії закону та інших нормативно-правових актів у часі "lex ad praeterian non valet" полягає в тому, що дія їх не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання ними чинності, за винятком випадку коли закон або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював і Конституційний Суд України. Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 05.04.2001 №3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до статті 5 ЦК України визначено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, системний аналіз викладеного дає змогу виокремити два випадки зворотної дії норм цивільного/господарського законодавства: 1) коли акт законодавства пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність; 2) якщо законодавець встановлює спеціальні випадки зворотної дії актів законодавства (висновок судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.06.2021 у справі №904/7905/16).

Верховний Суд у цій справі також зазначив, правова конструкція положень статті 6 Закону №1639-ІХ (у редакції змін внесених Законом №2479-IX з 19.08.2022) дає підстави дійти висновку, що законодавцем надано можливість учасникам ринку природного газу боржникам у правовідносинах, які стосуються дебіторської заборгованості за договорами про надання послуг з транспортування природного газу, яка підлягає врегулюванню відповідно до статті 1 цього Закону та яка погашена до 31.12.2022 застосувати компенсаторні механізми задля уникнення та/або покриття збитків (звільнення їх від сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат), або шляхом їх списання у разі включення такої заборгованості до Реєстру, або застосування інших положень цієї статті, шляхом можливості їх не нараховувати лише на реструктуризовану сторонами заборгованість у порядку, визначеному цим Законом.

Верховний Суд у контексті спірних правовідносин, виходячи саме з того, що пеня, 3% річних та інфляційна складова є законними акцесорними (додатковими) вимогами позивача, як кредитора у спірних правовідносинах, наголосив на тому, що для фактичної можливості застосування судами положень статті 6 цього Закону саме у редакції чинній з 19.08.2022, яка надає можливість не нараховувати пеню, 3% річних та інфляційні втрати обов`язковому встановленню підлягають обставини щодо наявності критеріїв, які дають можливість застосувати компенсаторні механізми, визначені статтею 6 Закону №1639-ІХ, до суми основної заборгованості та до сум нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, як на дату виникнення такої заборгованості, так і на дату набрання чинності цих змін, відповідно до положень Закону №2479-IX.

З урахуванням приписів Верховного Суду, зазначених у постанові від 15.06.2023, у справі вбачається, що до суми основної заборгованості та до сум нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, як на дату виникнення такої заборгованості, так і на дату набрання чинності цих змін, поширюються положення Закону №2479-IX, оскільки:

- заявлені до стягнення суми пені у розмірі 622 523,65 грн, 3% річних у розмірі 103 150,33 грн та інфляційних втрат у розмірі 119 880,64 грн, нараховані на суму боргу у розмірі 6 239 046,02 грн за договором транспортування природного газу № від 04 лютого 2020 року укладеного між ТОВ «Оператор ГТС України» та АТ «Дніпрогаз»;

- сума боргу за вказаним договором виникла станом на 20 лютого 2020 року (небаланс за січень 2020 року по акту врегулювання щодобових небалансів від 31.01.2020);

- сума боргу, про яку йдеться, погашена Відповідачем до 19.08.2022 шляхом часткових сплат по договору № від 04.02.2020 на розрахунковий рахунок Позивача на суму 5 746 401,12 грн та заяв про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог на загальну суму 492 644,90 грн.;

- АТ «Дніпрогаз» включене до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, що підтверджується постановою НКРЕКП №1410 від 10.11.2022. При цьому зазначений реєстр не містить відомостей щодо структури та обсягів заборгованості боржників в цьому Реєстрі.

Водночас, матеріали справи свідчать про те, що сторонами не укладався договір про реструктуризацію заборгованості та/або договір про організацію взаєморозрахунків, що не перешкоджатиме Відповідачу у його праві врегулювати цю заборгованість відповідно до Закону України №1639-ІХ за умови існування, визначених цим Законом передумов.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Закон України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» №1639-ІХ з усіма змінами і доповненнями не є безумовною підставою для відмови у стягненні 3% річних, інфляційних та неустойки, а може бути застосовано після прийняття судового рішення про їх стягнення під час запровадження усього механізму врегулювання заборгованості, визначеного цим Законом. Оскільки у справі відсутні обставини врегулювання сторонами заборгованості відповідно до положень Закону України №1639-ІХ, відсутні підстави вважати нараховані 3% річних, інфляційних та неустойки такими, що підлягають списанню.

Одночасно Відповідач просить розглянути його клопотання, яке було подане ним 16.01.2021 під час первісного розгляду справи (арк.с.54 Т.2), щодо зменшення суми пені, 3% річних та інфляційних втрат, посилаючись на те, що Відповідач знаходиться у тяжкому фінансовому становищі, оскільки основним джерелом надходження коштів на рахунки Відповідача є кошти населення, розрахунки з яким значно погіршились у зв`язку із пандемією на COVID-19. На підтвердження стану розрахунків Відповідач подав копію Звіту про фінансовий стан на 30.09.2020 (арк.с.61 т.2).

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В силу ст.233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Дослідивши надані Відповідачем докази та аргументи, суд дійшов висновку про наявність обставин, які мають істотне значення у справі та наявність підстав для зменшення пені до 100292,39 грн., яка нарахована до введення карантину у зв`язку із пандемією на COVID-19. Також суд враховує факт погашення Відповідачем суми основного боргу.

Щодо зменшення 3% річних та інфляційних втрат суд не вбачає підстав для їх зменшення, оскільки їхній розмір встановлений статтею 625 ЦК України, яка передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

6. Висновок господарського суду за результатами вирішення спору

У зв`язку з тим, що матеріалами справи доводиться факт несвоєчасного виконання Відповідачем грошових зобов`язань за договором транспортування природного газу, суд задовольняє позовні вимоги Позивача в частині стягнення 103 150,33 грн 3 % річних та 119 880,64 грн інфляційних втрат. Суму пені суд зменшує та призначає до стягнення 100292,39 грн. В решті суми пені суд відмовляє.

За результатами вирішення спору судові витрати у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст.129 ГПК України з урахуванням роз`яснень, викладених в п.3.17.4 Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" щодо покладення судових витрат на Відповідача повністю у випадку зменшення судом суми штрафних санкцій.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ" в частині пені, 3 % річних та інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "ДНІПРОГАЗ" (49101, м.Дніпро, вул.О.Кониського, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (03065, м.Київ, пр.Любомира Гузара, 44, ) 100292,39 грн пені, 103 150,33 грн 3 % річних, 119 880,64 грн інфляційних втрат та 12683,32 грн судового збору.

В решті позову щодо пені відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 13.10.2023

Суддя Н.Б. Кеся