ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19 жовтня 2023 рокуСправа № 912/1960/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" від 17.10.2023 про забезпечення позову у справі №912/1960/23

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", вул. Світшотівська, 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39610, ідентифікаційний код 00152307

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторес", вул. Ельворті, 7, офіс 212, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 41212262

про стягнення 9 437 802,42 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (ПАТ "Укртатнафта"), яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сторес" про стягнення заборгованості в сумі 9 437 802,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів №182/2/2118 від 31.01.2020 в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар.

Ухвалою господарського суду від 19.10.2023 подану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1960/23; постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання.

Одночасно з поданням позову ПАТ "Укртатнафта" подано заяву про забезпечення позову, яка містить вимоги наступного змісту:

- накласти арешт на майно та грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких банківських або інших фінансово - кредитних установах та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Сторес" в межах суми позову 9 437 802,42 грн.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України позивачем до заяви додано платіжну інструкцію, що підтверджує сплату судового збору, у встановлених порядку та розмірі.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову у даній справі позивач зазначає, зокрема, наступне:

- у відповідності до інформації, що міститься на сайті https://opendatabot.ua/c/41212262 щодо ТОВ "Сторес" () статутний капітал останнього складає лише 1000,00 грн.; за 2022 рік відсутні відомості фінансової звітності;

- з ухвали Львівського апеляційного суду від 08.05.2023 у справі №463/658/23 ПАТ "Укртатнафта" дізналося, що Територіальним управлінням Бюро економічної безпеки у Львівській області здійснюється досудове у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 24.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України. В даному кримінальному провадженні розслідується факт системного виведення коштів з підприємства та нарощування безнадійної дебіторської заборгованості колишніми посадовими особами ПАТ "Укртатнафта" у змові з окремими акціонерами товариства шляхом укладання непрозорих договорів на поставку продукції та надання послуг, в тому числі з ТОВ "Сторес" (ідентифікаційний код 41212262);

- рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 10.08.2023 по справі №912/878/23 задоволено повністю позовні вимоги ПАТ "Укртатнафта" до ТОВ "Сторес" про стягнення заборгованості в сумі 9 217 871,76 грн за договором поставки нафтопродуктів №75/2/2118 від 31.01.2020; зазначене рішення відповідачем добровільно не виконується.

Враховуючи викладені факти щодо недостатності фінансових ресурсів у ТОВ "Сторес", фігурування даного підприємства у кримінальних провадженнях, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арештів на майно та грошові кошти може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

При розгляді заяви позивача про забезпечення позову, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21, тощо.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

У даній справі предметом позову згідно поданої позовної заяви є стягнення заборгованості у розмірі 9 437 802,42 грн, яка виникла внаслідок невиконання ТОВ "Сторес" договору поставки в частині оплати вартості нафтопродуктів, поставлених розпочинаючи ще з 2020 року. При цьому, матеріали справи не містять доказів будь-якого листування між сторонами з приводу причин відсутності розрахунку. Звернення ПАТ "Укртатнафта" з претензію про сплату заборгованості на адресу боржника, за твердженням позивача, не дало результатів, будь-яких повідомлень від ТОВ "Сторес" щодо узгодження порядку погашення існуючої заборгованості, можливості виконання своїх зобов`язань не надходило.

Суд зазначає, що під час розгляду заяви про забезпечення позову спір по суті не вирішується та оцінка обґрунтованості позовних вимог не надається. Разом з цим, суд враховує, що заявлена у даній справі сума боргу є значною, а обставини відсутності розрахунку, за умови їх підтвердження, можуть свідчити про недобросовісну поведінку відповідача в питанні виконання своїх зобов`язань.

Є підтвердженими повідомлені позивачем обставини щодо наявності відносно ТОВ "Сторес" рішення суду від 10.08.2023 у справі № 912/878/23, за яким із ТОВ "Сторес" вже стягнуто на користь ПАТ "Укртатнафта" заборгованість в сумі 9 217 871,76 грн за іншим договором поставки.

Вказане рішення суду оскаржено ТОВ "Сторес" в апеляційному порядку. Однак ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.10.2023 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору.

Суд зазначає, що можливість залишення без руху апеляційної скарги та підстави для вказаного є законодавчо визначеними і передбаченими. Проте, обов`язок зі сплати судового збору є загальновідомим та не міг бути невідомим для ТОВ "Сторес", інтереси якого у справі № 912/878/23 представляв адвокат. Зазначене не виключає можливість певної помилки у твердженні відсутності підстав для сплати чи визначені розміру судового збору. Однак в даному випадку судовий збір за подання апеляційної скарги не було сплачено взагалі та будь-які пояснення чи клопотання щодо відсутності обов`язку з його сплати чи наявність підстав для відстрочення/розстрочення оплати не заявлялись.

За вказаних обставин, твердження позивача стосовно затягування зі сторони ТОВ "Сторес" примусового виконання рішення суду у іншій справі № 912/878/23 заслуговують на увагу.

Крім зазначених справ, ухвалою суду від 19.10.2023 відкрито провадження у справі №912/1964/23 за позовом ПАТ "Укртатнафта" до ТОВ "Сторес" про стягнення заборгованості в розмірі 15 643 026,42 грн за іншим договором поставки.

Таким чином, є підтвердженим наявність судових спорів між сторонами із загальною сумою боргу ТОВ "Сторес" перед ПАТ "Укртатнафта", яка перевищує 34 млн. грн.

Разом з цим, дійсно, як зазначає позивач, за даними ЄДРПОУ статутний капітал ТОВ "Сторес" складає лише 1 000,00 грн, що свідчить про наявність сумнівів щодо можливості виконання рішення суду, зокрема добровільно.

Окрім того, до заяви про забезпечення позову позивачем додана копія ухвали Львівського апеляційного суду від 08.05.2023 у справі № 463/658/23. Зі змісту цієї ухвали вбачається, що Територіальним управлінням Бюро економічної безпеки у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України. В даному кримінальному провадженні розслідується факт системного виведення коштів з підприємства та нарощування безнадійної дебіторської заборгованості колишніми посадовими особами ПАТ "Укртатнафта" у змові з окремими акціонерами товариства шляхом укладення непрозорих договорів на поставку продукції та надання послуг, в тому числі з відповідачем.

Наведене вище в сукупності свідчить про обґрунтованість тверджень позивача щодо підстав для висновку, що ТОВ "Сторес" в будь-який момент може вчинити дії, спрямовані на ухилення від виконання рішення суду у даній справі, у тому числі, відчужити майно та розпорядитись грошовими коштами, що призведе до ускладнення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Разом з цим, така значна сума заборгованості впливає на господарську діяльність позивача та у випадку її безнадійності може створити передумови невиконання ПАТ "Укртатнафта" своїх зобов`язань. При цьому, основним видом діяльності позивача є переробка нафти, що відноситься до переліку об`єктів критичної інфраструктури згідно постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2022 № 1109.

Окрім того, 05.11.2022 за рішенням Ставки Верховного Головнокомандувача під головуванням Президента України, у зв`язку з військовою необхідністю, відповідно до Закону України від 17 травня 2012 року № 4765 "Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану" активи стратегічно важливих підприємств, з-поміж яких і ПАТ "Укртатнафта", були відчужені у власність держави. Вказане необхідно, у тому числі, для забезпечення нагальних потреб сектору оборони.

Також застосовуючи у вирішенні питання забезпечення позову практику Європейського суду з прав людини суд зазначає що у рішенні ЄСПЛ від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" наголошено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній із сторін.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у рішенні від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

Таким чином, саме вжиття судом заходів забезпечення позову сприяє гарантуванню відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого судового рішення, що повністю відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Запропоновані позивачем заходи забезпечення позову співвідносяться з предметом позову.

Так, виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт рухомого і нерухомого майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

Вказаного висновку дотримується Верховний Суд, зокрема у постанові від 21.09.2023 у справі № 922/1856/23.

Частина 4 ст.137 ГПК передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків від заборони відповідачу / іншим особам здійснювати певні дії (постанова Верховного Суду від 22.07.2021 у справі №910/4669/21).

У вказаному питанні суд враховує, що арешт на кошти і майно відповідача позивач просить накласти лише в межах суми, що є предметом стягнення, а не всіх коштів і майна, які є у відповідача, а тому таке обмеження не призведе до зупинення господарської діяльності підприємства відповідача. У будь-якому разі, предметом позову є стягнення лише основного боргу в розмірі вартості майна, що, за твердженням позивача, було поставлено, а отже - набуто у власність відповідачем.

На підставі викладеного, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, імовірність істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушених прав заявника, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову у визначений ним спосіб.

Керуючись статтями 74, 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (ідентифікаційний код 00152307) від 17.10.2023 про забезпечення позову у справі №912/1960/23 задовольнити.

Накласти арешт на майно та грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких банківських або інших фінансово - кредитних установах та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Сторес" (вул. Ельворті, 7, офіс 212, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 41212262) в межах суми позову 9 437 802,42 грн.

Стягувачем є: Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (вул. Світшотівська, 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39610, ідентифікаційний код 00152307).

Боржником є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сторес" (вул. Ельворті, 7, офіс 212, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 41212262).

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалу може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її підписання до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Оригінал ухвали направити Публічному акціонерному товариству "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" за адресою: вул. Світшотівська, 3, м. Кременчук, Полтавська область, 39610.

Копію ухвали направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сторес" (вул. Ельворті, 7, офіс 212, м. Кропивницький, 25006).

Суддя В.В.Тимошевська