ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 Справа № 922/1865/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Пугачові Д.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за первіснимпозовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" (адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7; )
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1; )
про та за зустрічним позовом до про стягнення 60207123,29 грн. Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1; ) Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" (адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7; ) визнання договору недійсним
за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом - Грамчук М. О. (довіреність № 01Др-107-1222 від 16.12.2022);

відповідача за первісним позовом - Смолякова І. О. (довіреність № Др-78-0323 від 24.03.2023).

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" 60207123,29 грн, з яких:

60 000 000,00 грн. - боргу

207 123,29 грн - 3% річних.

Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору та 10% від суми позову гонорару успіху в якості витрат на правничу допомогу.

Первісний позов обґрунтовано з посиланням на порушення АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 щодо поставки попередньо оплаченого природного газу протягом 2020-2022 років, внаслідок чого АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" вимагає повернення попередньо оплачених за цим договором грошових коштів та сплати 3% річних нарахованих в зв`язку з простроченням зобов`язання з їх повернення.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.05.2023 по справі № 922/1865/23 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 19.06.2023 р.; встановлено строк для подання заяв по суті спору.

В процесі розгляду справи до господарського суду Харківської області надійшла зустрічна позовна заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" в якій її заявник просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 укладений між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз"; судові витрати покласти на відповідача.

Зустрічний позов обґрунтовано з посиланням на невідповідність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 вимогам чинного законодавства України, та є фіктивним. Зокрема АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" зазначає, що Постановами НКРЕКП від 19.06.2017 № 809 та від 19.06.2017 № 810 АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" та АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" видано ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах певних територій, де знаходиться газорозподільна система. Однак, ст. 39 Закону України «Про ринок природного газу» містить заборону операторів газорозподільної системи щодо проведення діяльності з видобутку, транспортування та постачання природного газу. При цьому АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" зазначає, що воно не є оптовим продавцем природного газу та не може виконати умови договору купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 в силу вимог Закону України «Про ринок природного газу» проте вчинили фіктивні дії направлені на підписання цього договору.

Крім того, АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" зазначає, що договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 від мені цього товариства підписано директором фінансовим Чертовою Іриною Вікторівною, яка діяла на підставі довіреності № №Др-56-0620 від 24.06.2020, тобто повноваження у представника юридичної особи на час укладення договору були відсутні через те що названу довіреність було видано після укладання вказаного вище договору. За таких обставин, АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" наполягає на тому, що у особи, яка підписала договір з боку АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на час укладення вказаного вище договору був відсутній необхідний обсяг цивільної дієздатності для вчинення оспорюваного правочину.

Також АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" зазначає, що аналіз останньої річної фінансової звітності та Статуту АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" дає підстави стверджувати, що договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 вчинений АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" без надання згоди на його вчинення, як того вимагає статут названого товариства.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.06.2023 прийнято зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" до спільного розгляду з первісною позовною заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз"; об`єднано вимоги за зустрічним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" в одне провадження з первісним позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" у межах справи № 922/1865/23 та підготовче засідання у справі призначено на 19.06.2023.

У підготовчих засіданнях неодноразово оголошувалась перерва з метою надання сторонам у справі можливості реалізувати власні процесуальні права.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.08.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" надало суду відзив на первісну позовну заяву (вх. № 13915/23 від 01.06.2023) в якому просить суд відмовити АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" в його задоволенні, посилаючись на те, що договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 не відповідає вимогам чинного законодавства України, не містить істотних умов визначених законодавцем як обов`язкових для такого типу договору.

Також АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" вважає, що оскільки його зобов`язання перед АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" по договору купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 не є грошовими, зазначене унеможливлює нарахування 3% річних за прострочення виконання зобов`язання.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" надало суду додаткові пояснення (вх. № 18900 від 19.07.2023) в яких наполягає на задоволенні первісного позову, та просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" наполягає на тому, що АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" хибно ототожнює правовідносини які склались між позивачем та відповідачем, як правовідносини з постачання природного газу, оскільки предметом спірного Договору є купівля-продаж природного газу. Відтак, жодним законодавчим актом, зокрема і спеціальним Законом № 329-VIII не встановлено заборону Оператору газорозподільної системи провадити діяльність з купівлі-продажу природного газу.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" зазначає, що укладаючи договір №12S610-9784-20 від 10.04.2020 воно мало намір отримати природний газ, зокрема з метою його використання для виробничо-технологічних витрат (ВТВ).

Також АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" повідомляє суд, що відповідно до п. 9.2.2.25. Статуту товариства та ч. 2, ч. 3 ст. 70 Закону України «Про акціонерні товариства» (редакція на час виникнення спірних відносин) згода на укладення спірного Договору надана Загальними зборами акціонерів АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз", що підтверджується протоколом ЗЗА №21 від 04.04.2020.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" зазначає, що згідно з відомостями з електронного документообігу пропозиція на укладення №12S610-9784-20 від 10.04.2020 надійшла в АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" 25.06.2020, погоджена АТ «Запоріжгаз» 25.06.2020 та підписана Головою правління АТ «Запоріжгаз» 25.06.2020, тобто цей договір фактично набув чинності 25.06.2020, а не 10.04.2020, що в свою чергу свідчить про наявність у директора фінансового Чертової Ірини Вікторівни відповідних повноважень на підписання договору від імені АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз". Окрім того, на думку АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз", після укладання вказаного договору АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" вчинило дії які свідчать про схвалення цього договору.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" надало суду письмові пояснення (вх. № 21730 від 15.08.2023) в яких просить суд в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

В даних поясненнях АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", зокрема, зазначає що Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.05.2022 у справі № 757/11188/22-к накладено арешт в межах кримінального провадження № 0000160 від 22.02.2021 на корпоративні права, в тому числі і, Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» із встановленням заборони здійснювати облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку щодо акцій та розпоряджатися ними. Відповідно до постановленої ухвали про накладення арешту на акції товариств, які належать відповідним нерезидентам, останні згідно з ухвалою суду від 24.05.2022 у справі №757/11783/22-к були передані до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорномориафтогаз» відповідно до договору №11/2022 управління активами (майном) від 05,07.2022, укладеного з Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА), стало управителем арештованих акцій товариств. 100% власником Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» є Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», власники: Держава в особі Кабінету Міністрів України та Держава Україна в особі суб`єкта управління об`єктами державної власності. (Міністерство енергетики України).

На підставі вищевикладеного, 16.01.2023 нове керівництво АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" безпосередньо приступило до виконання своїх обов`язків на чолі з головою правління та членами правління (директорами за напрямками діяльності, згідно Статуту Товариства). Того ж дня було встановлено, що на підприємстві відсутня первинна документація, а також відсутній доступ до електронних баз, якими користувався АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" та АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз", у своїй діяльності.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" зазначає, що до цієї події на АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" також використовувався документообіг «СЕД RGC-Docs», впроваджений відповідно до наказу № 655 від 26.10.2016, при цьому користувач який має права діловода з технічної точки зору не позбавлений можливості внести будь-які відомості які стосуються договору купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020, в т. ч. щодо дати його реєстрації в програмі; при цьому надана АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" роздруківка інформації щодо порядку ведення електронної форми договору не може бути використана як доказ у справі, оскільки не відповідає вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", не містить електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа, що унеможливлює ідентифікацію відправника повідомлення, зміст такого документу не захищений від внесення правок та викривлень.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" надало суду заперечення (вх. № 22659 від 24.08.2023) в яких просить суд первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Зокрема, АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" зазначає, що оферта на укладення Договору купівлі-продажу природного газу №12S610-9784-20 від 10.04.2020 надійшла на його адресу від АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", відповідно номер та дата договору проставлені в системі електронного документообігу АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз". Таким чином, у АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" на момент підписання Договору не виникало сумніву щодо доброчесності збоку контрагента АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз".

АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" наполягає на наявності у директора фінансового Чертової Ірини Вікторівни відповідних повноважень на підписання договору купівлі-продажу природного газу №12S610-9784-20 від 10.04.2020 від імені АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз". Окрім того, про чинність договору, на думку АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз", свідчить той факт, що після укладання вказаного договору АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" вчинило дії які свідчать про схвалення цього договору, та ін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.09.2023 закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 20.09.2023.

В судовому засіданні 20.09.2023 оголошено перерву до 04.10.2023.

В процесі розгляду справи по суті АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" надало суду письмові пояснення (вх. № 26905 від 04.10.2023) в яких зазначає, що природний газ по договору купівлі-продажу природного газу №12S610-9784-20 від 10.04.2020 воно мало використати на власні виробничо-технологічні витрати; що станом на 2020 рік АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" користувалось затвердженими розмірами нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу газорозподільних підприємств на рівні 27894 тис. куб. м.; що оскільки строк дії спірного договору визначено до 31.12.2022 року, тому розмір нормативних та виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу для АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" за 2022 рік затверджений постановою НКРЕКП від 10.11.2021 р. № 2038 на рівні 43 679 тис. м. куб., та на 2021 рік затверджений постановою НКРЕКП від 27.11.2020 р. № 2188 на рівні 40 508 тис. м. куб. З огляду на викладене, АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" вважає, що спірний договір ним укладено в межах повноважень та на підставі закону, з урахуванням потреб Товариства в обсягах виробничо-технологічних витрат природного газу.

На судове засідання 04.10.2023 прибули представники АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" та АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз".

Представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" просить суд первісний позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" просить суд зустрічний позов задовольнити, а в задоволенні первісного позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, 10.04.2020 між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (далі - Продавець) в особі директора фінансового Черткової Ірини Вікторівни, яка діє на підставі довіреності № Др-56-0620 від 24.06.2020 та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - Покупець) в особі Голови правління Мізіка Олега Володимировича укладений договір купівлі-продажу природного газу №12S610-9784-20 (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. договору Продавець, зобов`язується передати у власність Покупцю у 2020-2022 роках природний газ (далі - газ), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах Договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, Продавець передає Покупцеві у 2020 році газ в обсязі до 12220 тис. куб. м (дванадцять мільйонів двісті двадцять тисяч куб. м), у тому числі по місяцях (тис. куб. м):

Місяць / Обсяг

Січень -

Лютий -

Березень -

Квітень -

Травень -

Червень -

Липень -

Серпень -

Вересень -

Жовтень -

Листопад -

Грудень - 12220

Всього Продавець передає Покупцеві у 2020-2022 роках газ в обсязі до 20366 тис. куб. м. (п. 2.1.1. договору).

Пунктом 3.4. договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 4.1., п. 4.5. договору, ціна газу на момент підписання даного Договору становить 4091,67 грн. за 1000 куб. м., крім того ПДВ 818,33 грн., всього з ПДВ - 4910,00 грн.

Ціна може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Загальна сума договору за період його дії не повинна перевищувати 100000000,00 (сто мільйонів грн. 00 коп.) гривень, в тому числі з ПДВ.

В силу вимог п. 5.1. договору, оплата замовлених обсягів газу за договором здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні, в наступному порядку:

- оплата в розмірі 60000000,00 грн. здійснюється покупцем до 10.07.2020 р. включно;

- оплата в розмірі 100% вартості переданого газу здійснюється Покупцем до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 5.5. договору, Сторони погоджуються, що сума, яка була сплачена Покупцем понад вартість фактично отриманого газу за розрахунковий місяць, зараховується Сторонами як погашення заборгованості Покупця перед Продавцем за минулі періоди за Договором, а у випадку відсутності простроченої заборгованості за Договором сума, яка була сплачена Покупцем понад вартість фактично отриманого газу за розрахунковий місяць, зараховується Продавцем як авансовий платіж на наступний розрахунковий місяць або повертається Покупцю на його письмову вимогу протягом 3-х банківських днів з дати пред`явлення вимоги Покупцем продавцю.

Сторони погодили, що датою пред`явлення вимоги, відповідно до цього пункту, вважається дата відбитку штампу поштового відділення зв`язку відправника на описі вкладення у цінний лист.

Даний договір підписано:

- від імені Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» директором фінансовим Чертковою Іриною Вікторівною (на підставі довіреності № Др-56-0620 від 24.06.2020)

- від імені Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» - Головою правління Мізік Олегом Володимировичем.

Як стверджує АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», зокрема в письмових поясненнях, що оферта на укладання цього договору надійшла на його адресу від АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» в електронній системі документообігу 25.06.2020, погоджена АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» 25.06.2020 та підписана Головою правління АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» 25.06.2020. Зазначене, на думку АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», свідчить що зазначений договір набрав чинності саме 25.06.2020.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, на виконання умов п. 5.1 Договору АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» здійснено оплату на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» в сумі 60 000 000,00 грн., в т.ч. платіжними інструкціями № 61092735 від 26.06.2020 на суму 39 100 000,00 грн., та № 61092738 від 26.06.2020 на суму 20 900 000,00 грн.

Викладене вище, окрім зазначених платіжних інструкцій підтверджується наступними документами:

- витягом з Єдиного реєстру податкових накладних №1087232 щодо реєстрації податкових накладних в кількості 2 шт. на суму 60 000 000,00 грн. представником АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» Остапенко О.М.;

- скриншотом з електронного кабінету платника податків АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо реєстрації АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» податкових накладних в кількості 2 шт. на суму 60 000 000,00 грн.;

- податковою накладною від 26.06.2020 р. №3911/(1), яка зареєстрована в ЄРПН з накладанням кваліфікованого електронного підпису представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» Остапенко О.М. на суму 39 100 000,00 грн. за природний газ;

- податковою накладною від 26.06.2020 р. №3910/(1), яка зареєстрована в ЄРПН з накладанням кваліфікованого електронного підпису представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» Остапенко О.М. на суму 20 900 000,00 грн. за природний газ.

Проте, протягом терміну дії договору зобов`язання АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» перед АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» за Договором щодо передачі у власність АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» у 2020-2022 роках природного газу не виконані.

У зв`язку із викладеним вище та керуючись п. 5.5. Договору АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернувся до АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» з листом - вимогою від 20.03.2023 р. № 690-Сл-3600-0323 в якій вимагав повернути передоплату в сумі 60 000 000,00 грн. за Договором купівлі-продажу природного газу №12S610-9784-20 від 10.04.2020 року протягом 3-х банківських днів з дати пред`явлення цієї Вимоги. Також, цим листом АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» просив АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» надіслати на його юридичну адресу підписаний зі свого боку акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.06.2020 - 07.03.2023.

Вимога від 20.03.2023 р. № 690-Сл-3600-0323 про повернення передоплати в сумі 60000000,00 грн. була направлена на адресу цінним листом № 096.

У відповідь на зазначений лист-вимогу АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» надіслав на адресу АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» лист від 29.03.2023 р. № 781, яким повідомив, що в його розпорядженні відсутні будь-які первинні документи по відповідному правочину, а тому просило надіслати на його адресу належним чином завірену копію Договору купівлі-продажу природного газу №12S610-9784-20 від 10.04.2020 р. та усі інші документи, що мають відношення до укладання та виконання цього Договору.

У відповідь на цей лист АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» направлено повторну вимогу від 06.04.2023 р. № 690-Сл-4250-0423 про повернення передоплату в сумі 60 000 000,00 грн. за договором купівлі-продажу природного газу №12S610-9784-20 від 10.04.2020 року протягом 3-х банківських днів з дати пред`явлення цієї вимоги. Також, цим листом АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» направив на адресу АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» належним чином завірені копії договору купівлі-продажу природного газу №12S610-9784-20 від 10.04.2020 та платіжних інструкцій № 61092735 від 26.06.2020 на суму 39 100 000,00 грн. та № 61092738 від 26.06.2020 на суму 20 900 000,00 грн.

Вимога від 06.04.2023 р. №690-Сл-4250-0423 про повернення передоплати в сумі 60000000,00 грн. була направлена на адресу АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» цінним листом № 303

Проте, у відповідь листом від 11.04.2023 р. № 926 АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» повідомив, що з аналізу наданих АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» документів вбачається фактична відсутність правовідносин за договором між сторонами.

Обставини щодо стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» передоплати за договором купівлі-продажу природного газу №12S610-9784-20 від 10.04.2020 в сумі 60000000,00 грн. стали підставами для звернення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до суду з первісним позовом у даній справі.

Крім того, в зв`язку з простроченням виконання АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» своїх зобов`язань з повернення передоплати в передбачений договором строк, АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на підставі ст. 625 ЦК України нарахував до стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» 207123,29 грн. - 3% річних за період прострочення з 24.03.2023 по 04.05.2023.

Разом з тим, АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» в зустрічній позовній заяві просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020, оскільки його укладено з порушенням вимог чинного законодавства України. Зокрема АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" зазначає, що Постановами НКРЕКП від 19.06.2017 № 809 та від 19.06.2017 № 810 АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" та АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" видано ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах певних територій, де знаходиться газорозподільна система. Однак, ст. 39 Закону України «Про ринок природного газу» містить заборону операторів газорозподільної системи щодо проведення діяльності з видобутку, транспортування та постачання природного газу. При цьому АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" зазначає, що воно не є оптовим продавцем природного газу та не може виконати умови договору купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 в силу вимог Закону України «Про ринок природного газу» проте вчинили фіктивні дії направлені на підписання цього договору.

Крім того, АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" зазначає, що договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 від мені цього товариства підписано директором фінансовим Чертовою Іриною Вікторівною, яка діяла на підставі довіреності № Др-56-0620 від 24.06.2020, яка видана після укладання вказаного договору; тобто повноваження у представника юридичної особи на час укладення договору були відсутні.

Також АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" зазначає, що аналіз останньої річної фінансової звітності та Статуту АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" дає підстави стверджувати, що договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 вчинений АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" без надання згоди на його вчинення, як того вимагає статут названого товариства.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо зустрічного позову АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" про визнання недійсним договору, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно із частинами 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 203 ЦК України, загальними вимогами, додержання яких є необхідними для чинності правочину, є, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом на підставі законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є визнання правочину недійсним.

Отже, відповідно до ст. ст. 16. 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання оспорюваного правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Аналогічні висновки містяться в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.02.2021 у справі № 904/2979/20, у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, у постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-78цс1З, від 11.05.2016 у справі № 6-806цс16.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, врегульовані Законом України «Про ринок природного газу».

В ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» надано наступні визначення:

- оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (п. 17);

- оптовий покупець - суб`єкт господарювання, який придбаває природний газ на підставі договору купівлі-продажу не для власного споживання (п. 21);

- оптовий продавець - суб`єкт господарювання, який реалізує природний газ оптовому покупцю або постачальнику на підставі договору купівлі-продажу (п. 22);

- постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (п. 27);

- ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG (п. 33).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Газорозподільні системи, власником яких є держава, не можуть знаходитися в користуванні оператора газорозподільної системи на праві господарського відання, крім випадків належності такого оператора до суб`єктів господарювання державного сектору економіки. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором. Оператор газорозподільної системи забезпечує здійснення покладених на нього цим Законом функцій за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 39 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи має бути юридично та організаційно незалежним від інших видів діяльності на ринку природного газу, не пов`язаних з розподілом природного разу.

Постановою НКРЕКП від 19.06.2017 № 809 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Харківгаз» видано Публічному акціонерному товариству «Харківгаз» () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» відповідно до додатка.

Постановою від 02.07.2019 № 1322 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 19 червня 2017 року № 809» внесено до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19 червня 2017 року № 809 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу ПАТ «Харківгаз» зміни: у назві абревіатури «ПАТ» замінено абревіатурою «АТ» ;у тексті та додатку до постанови слова «Публічне акціонерне товариство» у всіх відмінках замінити словами «Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи у відповідних відмінках.

В силу зазначених вище обставин, АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", як продавець природного газу, не мало права на укладання договору купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020, оскільки дане товариство не є оптовим продавцем природного газу та не могло виконати умови договору в силу прямої заборони на проведення такого виду діяльності, встановленого ст. 39 Закону України «Про ринок природного газу»

Окрім того, постановою НКРЕКП від 07.07.2016 №1234 «Про затвердження форм звітності НКРЕКП щодо здійснення моніторингу на ринку природного газу та інструкцій щодо їх заповнення» затверджено Інструкцію щодо заповнення форми звітності № 4-НКРЕКП-газ-моніторинг (квартальна) «Звіт про оптові ціни на природний газ», яка поширюється на суб`єктів ринку природного газу, які здійснюють оптовий продаж природного газу (далі - оптовий продавець та визначає порядок заповнення форми звітності № 4-НКРЕКП-газ-моніторинг (квартальна) (далі - форма № 4) та термін її подання до НКРЕКП. Форма № 4 складається станом на останнє число звітного періоду і подається оптовим продавцем до НКРЕКП не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним кварталом. Датою подачі форми № 4 вважається дата її реєстрації в НКРЕКП.

Як стверджує в процесі розгляду справи АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", дане товариство ні до укладення оспорюваного договору, ні в момент його укладення, ні після його укладення не подавало до НКРЕКП форму звітності № 4-НКРЕКП-газ-моніторинг (квартальна) «Звіт про оптові ціни на природний газ», оскільки не є оптовим продавцем природного газу.

До того ж, матеріали справи взагалі не містять, та жодною зі сторін справи не надано суду будь-яких доказів наявності у АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" фактичної можливості виконати умови договору купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020, зокрема наявності у зазначеного товариства в розпорядженні газу об`ємом 12220 тис. куб. м. станом на грудень 2020 року, та загальним об`ємом до 20366 тис. куб. м. до кінця 2022 року готового до продажу відповідно до умов зазначеного договору

При цьому, суд вважає безпідставними з цього приводу доводи АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" про те, що, предметом оспорюваного договору купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 є саме купівля-продаж газу а не його поставка, що нібито не заборонено ст. 39 Закону України «Про ринок природного газу».

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Разом з тим, ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу. Законодавством можуть бути передбачені особливості поставки окремих видів продукції виробничо-технічного призначення або виробів народного споживання, а також особливий порядок здійснення поставки продукції для пріоритетних державних потреб. Основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно з ч. 1-3 ст. 265 ЦК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Сторонами договору поставки можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу.

При цьому, ч. 6 названої статті також передбачено, що реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Системний аналіз вказаних вище положень чинного законодавства свідчить, що договір поставки має спільну з договором купівлі-продажу економічну природу (платна передача товару від одного суб`єкта до іншого). Проте договір поставки позначений рядом особливостей, які закріплено в законодавстві (зокрема ст. 712 ЦК України, ст. ст. 264-265 ЦК України). За договором поставки постачальник, який є підприємцем, зобов`язується в обумовлені строки передати у власність (повне господарське відання чи оперативне управління) покупцю товар, призначений для підприємницької діяльності чи інших цілей, не пов`язаних з особистим споживанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього визначену ціну. Договір поставки має такі відмітні риси: а) сторонами договору є підприємці, тобто підприємства будь-якої організаційної форми і громадяни-підприємці; б) постачальником товару може бути як його виготовлювач, так і посередницька організація, яка реалізує товари; в) покупцем виступає суб`єкт, який одержує товар для виробничого споживання чи для наступної реалізації громадянам-споживачам; г) товар, який є предметом договору поставки, повинен використовуватися покупцем у підприємницькій діяльності або в інших цілях, які не пов`язані з особистим, сімейним, домашнім чи іншим схожим використанням; г) поставка товарів за договором поставки може здійснюватися неодноразово, а декількома партіями, тобто це призводить до тривалого характеру взаємовідносин сторін, тоді як за договором купівлі-продажу, за загальним правилом, встановлюються короткочасні відносини, які припиняються після одноразової передачі товару.

В даному випадку, оспорюваний договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 не дивлячись на його назву за своєю правовою природою є договором поставки, оскільки відповідає всім вищеперерахованим критеріям. Кваліфікація ж цього договору виключно як договору купівлі-продажу є намаганням уникнути заборони на ведення відповідної діяльності оператором газорозподільної системи, визначеною ст. 39 Закону України «Про ринок природного газу».

Окрім того, відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Статтею 238 ЦК України передбачено, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Згідно зі ст. 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Таким чином, представництво характеризується такими ознаками: цивільні права та обов`язки належать одній особі, а здійснюються безпосередньо іншою; представник вчиняє певні юридичні дії (вчинення виключно фактичних (не юридичних) дій представництвом не охоплюється); представник діє не від свого імені, а від імені іншої особи; представник діє виключно в межах наданих йому повноважень; правові наслідки настають не для представника, а для особи, яку він представляє (висновок Верховного Суду у постанові від 17.03.2021 у справі № 360/1742/18).

Тобто, правочин завжди має вчинятися в інтересах сторони, яку представляють, незалежно від того, вчиняється такий правочин з перевищенням наданих представнику повноважень, чи без такого перевищення.

З метою забезпечення інтересів цієї особи представнику заборонено вчиняти представницький правочин у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є. Вказане знайшло своє відображення у нормі ЦК України, а саме в частині 3 статті 238 цього Кодексу, якою чітко і однозначно визначено, що представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

3гідно з частинами 1, З статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 244 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може гуртуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно зі ст. 246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до частини 2 статі 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно з частиною 2 статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення оспорюваного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

В даному випадку, договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 від імені АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" підписано директором фінансовим Чертовою Іриною Вікторівною, яка діяла на підставі довіреності № Др-56-0620 від 24.06.2020.

Згідно з довіреністю № Др-56-0620 від 24.06.2020 АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" в особі голови правління Новицького Д.В. уповноважило Чертову Ірину Вікторівну укласти від імені АТ "Харківгаз" з АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" договір купівлі-продажу природного газу на суму, що не перевищує 100 000 000 грн., в т.ч. ПДВ.

Однак, зазначена довіреність була видана більше ніж через 2 місяці після укладання договору купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020.

Зазначене в свою чергу свідчить про відсутність у Чертової Ірини Вікторівни необхідних повноважень на укладання зазначеного договору від імені АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз".

При цьому, суд критично ставиться до посилань АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" на те, що цей договір фактично набув чинності 25.06.2020, а не 10.04.2020, оскільки згідно з відомостями з електронного документообігу пропозиція на укладення договору №12S610-9784-20 від 10.04.2020 надійшла в АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" 25.06.2020, погоджена АТ «Запоріжгаз» 25.06.2020 та підписана Головою правління АТ «Запоріжгаз» 25.06.2020.

Статтею 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Статтею 647 ЦК України передбачено, що договір є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договір, якщо інше не встановлено договором.

В даному випадку, оспорюваний договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 сторонами укладено в письмовій формі.

Як зазначено в тексті цього договору, датою укладання договору є 10.04.2020 року, місцем укладання - м. Харків.

Надані АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" відомості з електронного документообігу щодо дати надходження пропозиції в електронній формі не виключає можливість підписання договору в письмовій формі до надходження такої пропозиції в системі електронного документообігу. Тим більше, будь-яких застережень з цього приводу, в т.ч. щодо його підписання уповноваженою особою з боку АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" 25.06.2020 договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 не містять.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В контексті вищевикладеного АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" не доведено належними та допустимими доказами того, що договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 підписувався представниками сторін саме 25.06.2020, та не міг бути підписаний 10.04.2020, як на цьому наполягає зазначене товариство.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що оспорюваний договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 укладено з порушення вимог ч. 1, 2, 5 ст. 203, що в поєднанні з вимогами ст. 215 ЦК України є підставами для визнання цього договору недійсним.

За таких обставин зустрічний позов АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" підлягає задоволенню з зазначених вище підстав та мотивів.

Інші мотиви визнання вказаного договору недійсним, що були наведені в зустрічній позовній заяві, свого підтвердження матеріалами справи не знайшли.

Щодо первісного позову АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1-2 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

В Постановах від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (п. 63), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (п. 6.13), від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 (п. 98) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

В 8.40. Постанови від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 Велика Палата Верховного Суду зауважує, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту) (пункт 145 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та пункт 75 рішення ЄСПЛ від 05 квітня 2005 року у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)).

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, провадження № 12-204гс19 (пункт 63)).

Як вже зазначалося, предметом первісного позову є вимоги АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" про стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" 60000000,00 грн передоплати за договором купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 та 207123,29 грн 3% річних нарахованих в зв`язку з простроченням її повернення.

Первісні позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на невиконання АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 щодо поставки попередньо оплаченого природного газу протягом 2020-2022 років та відмову в поверненні передоплати за договором в добровільному порядку.

Однак, як вже зазначалося, договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 є недійсним.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеної у вказаних вище Постановах, з метою виконання судом в межах даної справи завдання господарського судочинства та забезпечення поновлення порушеного права, суд надає наступну правову оцінку вимогам за первісному позову.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

В даному випадку АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" набув грошові кошти в сумі 60 000 000 грн. які належать АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" на підставі недійсного правочину - договору купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020.

В силу вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України ці грошові кошти підлягають поверненню АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на користь АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз". За таких обставин, первісний позов в зазначеній частині підлягає задоволенню.

Щодо вимог АТ "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" про стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" 3% річних.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В даному випадку, як вже зазначалося, АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернувся до АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» з листом - вимогою від 20.03.2023 р. № 690-Сл-3600-0323 в якій вимагав повернути передоплату в сумі 60 000 000,00 грн. за Договором купівлі-продажу природного газу №12S610-9784-20 від 10.04.2020 року протягом 3-х банківських днів з дати пред`явлення цієї Вимоги.

Оскільки договір купівлі-продажу природного газу №12S610-9784-20 від 10.04.2020 є недійсним, відповідно його положення до спірних правовідносин не підлягають застосуванню.

Разом з тим, АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» в такому випадку мав виконати обов`язок щодо повернення грошових коштів в строк, визначений ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Вимога від 20.03.2023 р. № 690-Сл-3600-0323 була направлена на адресу цінним листом № 096, проте матеріали справи не містять доказів стосовно дати безпосереднього вручення цієї вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз».

З огляду на зазначені обставини, та враховуючи положення ст. 79 ГПК України, суд вважає датою отримання цього листа АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» 27.03.2023, як про це зазначено в листі останнього № 781 від 29.03.2023.

Таким чином, в силу положень ч. 2 ст. 530 ЦК України, зазначені вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про повернення грошових коштів мали бути виконані АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» до 03.04.2023.

Відповідно з 04.04.2023 у АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» виникає право на нарахування 3% річних на суму боргу на час прострочення виконання зобов`язання.

В первісній позовній заяві АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» нарахувало 3% річних за період прострочення з 24.03.2023 по 04.05.2023.

Згідно з вимогами ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляну на вимоги зазначеної статті в даному випадку є підстави для нарахування 3% річних за період прострочення з 04.04.2023 по 04.05.2023.

Перевіривши здійснений АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» розрахунок, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову в цій частині, та стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» 152876,71 грн. 3% річних за вказаний вище період прострочення.

В іншій частині позову про стягнення 3% річних слід відмовити в зв`язку з безпідставністю їх нарахування до стягнення.

З урахуванням вимог ст. ст. 123, 129 ГПК України, за наслідками розгляду первісного позову з АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» підлягає стягненню судовий збір в сумі 721834,52 грн., тоді як за наслідками розгляду зустрічного позову з АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684 грн.

Разом з тим, згідно з ч. 11 ст. 129 ГПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З огляду на викладене, при прийнятті рішення про розподіл судових витрат керується вказаною нормою ГПК України та покладає на АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» судовий збір в сумі 719150,52 грн. шляхом його стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1; ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" (адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7; ):

60 000 000,00 грн. - боргу;

152 876,71 грн. - 3% річних;

719 150,52 грн. - судового збору.

В іншій частині первісного позову відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати недійсним Договір купівлі-продажу природного газу № 12S610-9784-20 від 10.04.2020 укладений між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Запоріжгаз" (адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7; ) та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (адреса: 61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1; ).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "16" жовтня 2023 р.

Суддя О.І. Байбак