ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2023 р. Справа № 916/1424/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-а; ),

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця Лісанова Віктора Івановича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ),

до відповідача-2: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; код РНОКПП НОМЕР_2 ),

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІКСАН-ГРУПП" (75653, Херсонська обл., с. Залізний порт, вул. Шкільна, 15-а; ),

про стягнення 2164805,42 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - адвокат Сандуляк С.А., довіреність № 424/21 від 08.07.2021;

від відповідача-1 - не з`явився;

від відповідача-2 - не з`явився;

від відповідача-3 - не з`явився.

Обставини справи.

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Лісанова Віктора Івановича, ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІКСАН-ГРУПП", в якій просить:

- Стягнути солідарно з фізичної особи підприємця Лісанова Віктора Івановича та Григорія Івановича на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" заборгованість за Кредитним договором № 010/89811/1149874 від 21 липня 2021 року у сумі 2164805,42 грн;

- Стягнути солідарно з Фізичної особи підприємця Лісанова Віктора Івановича та Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІКСАН-ГРУПП" на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" заборгованість за Кредитним договором № 010/89811/1149874 від 21 липня 2021 року у сумі 2164805,42 грн;.

- Витрати зі сплати судового збору у розмірі 32472, 08 гривні покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 01.05.2023 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1424/23. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30 травня 2023 року о 10:00 год.

Судом встановлено, що адресою місцезнаходження відповідачів згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 75653, Херсонська обл, Садовський район, село Залізний порт.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, Вся територія Скадовського району, код UA0090947 знаходиться в зоні можливих бойових дій з 24.02.2022 і по теперішній час.

Згідно ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи /абз. 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону/.

Господарським судом Одеської області 01.05.2023, 05.06.2023, 28.06.2023, 13.07.2023, 27.07.2023 та 22.09.2023 на виконання ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" № 1207-VII від 15.04.2014 у редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022 та з урахуванням Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, повідомлено відповідачів про постановлення ухвали від 01.05.2023, 30.05.2023, 27.06.2023, 13.07.2023, 25.07.2023, 22.09.2023 у справі № 916/1424/23 шляхом розміщення оголошення на сайті „Судової влади України".

Таким чином, згідно абз. 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" відповідачі вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи № 916/1424/23 з 01.05.2023.

У підготовчому засіданні 30.05.2023 судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 16:50 год. 27.06.2023.

Ухвалою суду від 30.05.2023 повідомлено ФОП Лісанова Віктора Івановича, ОСОБА_1 та ТОВ "АВІКСАН-ГРУПП", що наступне підготовче засідання у справі № 916/1424/23 призначене на 27.06.2023 о 16:50 год. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

30 травня 2023 року до суду від ФОП Лісанова Віктора Івановича надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Вказане клопотання суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

07 червня 2023 року до суду від відповідача-1 - ФОП Лісанова Віктора Івановича надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування вказаного відзиву відповідач зазначає, що з огляду на те, що станом на момент подання позову визначений Договором строк погашення кредиту сплив 21.07.2022, в силу положень п. 8.1 Договору у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідачів заборгованості. Окрім того відповідач-1 зазначає, що вимогу від 22.02.2023 не отримував, що свідчить про передчасність подання даного позову.

Стосовно нарахованих позивачем відсотків за користування кредитними коштами, відповідач-1 зазначає, що кінцевим строком погашення кредиту, відповідно до умов Договору, є 21.07.2022, таким чином, нарахування процентів за користування кредитними коштами після вказаної дати не відповідає вимогам закону та є необґрунтованим.

Також відповідач-1 зазначає, що невиконання ФОП Лісановим В.І. вимог Договору пов`язане виключно через настання обставин непереборної сили, військова агресія російської федерації проти України та у зв`язку з окупацією території Херсонської області, Голопристанського району, с. Залізний порт, на якій знаходились виробничі потужності ФОП Лісанов В.І., було унеможливлено його підприємницьку діяльність.

Вказаний відзив відповідача-1 суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 27.06.2023 судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 13.07.2023 об 11:00 год. Продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 916/1424/23 на 30 днів.

Ухвалою суду від 27.06.2023 повідомлено ФОП Лісанова Віктора Івановича, ОСОБА_1 та ТОВ "АВІКСАН-ГРУПП", що наступне підготовче засідання у справі № 916/1424/23 призначене на 13.07.2023 об 11:00 год. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

11 липня 2023 року до суду від позивача у справі надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач зазначає, що до 21.07.2022 включно і на момент розгляду справи, відповідач-1 свої зобов`язання за Кредитним договором не виконує. Посилання відповідача-1 на неотримання вимоги від 22.02.2023 року є безпідставним враховуючи той факт, що відповідно до умов п. 12.3. Кредитного договору, повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за Договором здійснюється у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів на всі адреси зазначені в договорі та/або вручення відповідних документів під особистий підпис уповноваженого представника іншої сторони або іншим способом. Аналогічне посилання наявне в договорах поруки з відповідачем-2 та відповідачем-3. Також позивачем додатково були вжиті заходи досудового врегулювання та повідомлення відповідачів про наявність заборгованості за кредитним договором шляхом направлення вимог на їхні електронні адреси. Окрім того, запровадження з 24.02.2022 в Україні воєнного стану не є підставою для невиконання взятих на себе зобов`язань за договором.

Аналізуючи положення кредитного договору, відсотки за користування кредитними коштами позичальник зобов`язаний сплачувати щомісячно протягом дії кредитних договорів та до дня повного фактичного повернення кредиту незалежно як від настання останнього дня строку дії кредитного договору. Інформативно позивач повідомляє, що станом на 21.07.2022 заборгованість за відсотками за Кредитним договором № 010/89811/1149874 від 21 липня 2021 року становила 110191,15 грн.

Вказану відповідь на відзив суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 13.07.2023 судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 17:00 год. 25.07.2023.

Ухвалою суду від 13.07.2023 повідомлено ФОП Лісанова Віктора Івановича, ОСОБА_1 та ТОВ "АВІКСАН-ГРУПП", що наступне підготовче засідання у справі № 916/1424/23 призначене на 25.07.2023 о 17:00 год. Неявка учасників справи не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

13 липня 2023 року до суду від позивача у справі надійшла заява про уточнення позовних вимог.

Вказану заяву суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 25.07.2023 закрито підготовче провадження у справі № 916/1424/23. Постановлено здійснити розгляд справи № 916/1424/23 по суті впродовж розумного строку. Призначено справу до судового розгляду по суті на 21.09.2023 об 11:00 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 21.09.2023 об 11:00 год.

21 вересня 2023 року до суду від представника відповідача-1 ФОП Лісанова В.І. надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Вказану заяву про відкладення розгляду справи суд задовольнив та у судовому засіданні 21.09.2023 судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання на 05.10.2023 о 14:10 год.

Ухвалою суду від 21.09.2023 повідомлено фізичну особу-підприємця Лісанова Віктора Івановича, ОСОБА_1 і Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІКСАН-ГРУПП", що наступне судове засідання у справі № 916/1424/23 призначене на "05" жовтня 2023 р. о 14:10 год.

Представник позивача у судовому засіданні 05.10.2023 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві та відповіді на відзив.

Представники відповідачів у судове засідання 05.10.2023 не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місцезнаходження, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідачами, не було повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також до Єдиного державного Демографічного реєстру.

Судом також враховано те, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частин 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали Господарського суду Одеської області в даній справі були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідачі були обізнані про розгляд справи № 916/1424/23, могли ознайомитися з текстом ухвал по справі, зокрема, з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Суд зазначає, що з моменту відкриття провадження у справі у відповідачів було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, подання відзиву, тощо.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У судовому засіданні 05.10.2023 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про орієнтовний час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать, що 21.07.2021 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (надалі - банк, кредитор або позивач) і фізичною особою-підприємцем Лісановим Віктором Івановичем (надалі - боржник, позичальник або відповідач-1) був укладений Кредитний договір № 010/89811/1149874 (надалі - Договір або Кредитний договір), згідно умов якого кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 1900000,00 гривень, а позичальник зобов`язується в кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати всі інші зобов`язання, визначені Договором (п. 1.1. Договору).

Відповідно до умов п. 1.3. Договору, кінцевий термін погашення кредиту - 21 липня 2022 року.

Згідно умов п. 2.1. Договору, протягом строку фактичного користування кредитом до кінцевого терміну погашення кредиту включно, позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі змінюваної процентної ставки, розмір якої визначається для кожного процентного періоду відповідно до умов та в порядку встановлених пунктами 2.2-2.5 Договору на рахунок нарахованих доходів кредитора № НОМЕР_3 в Одеській ОД АТ „Райфайзен Банк".

Протягом участі позичальника в програмі (але не пізніше ніж до 31.03.2021) розрахунок розміру базової процентної ставки здійснюється за формулою: Індекс UIRD + 7,0% (п.2.3.1. Договору).

Відповідно до умов п. 4.1. Договору, виконання зобов`язань позичальника, що виникають (в т.ч. виникнуть у майбутньому) за договором, забезпечується, зокрема порукою відповідно до договору поруки, який повинен бути укладений після укладення договору, але до надання кредиту за договором, між кредитором і поручителем: ОСОБА_1 , код ІПН НОМЕР_2 , ТОВ „АВІКСАН-ГРУПП", .

Позичальник зобов`язаний здійснити погашення заборгованості в порядку визначеному договором. Погашення частини кредиту здійснюється у розмірах та строки, які визначаються графіком (Додаток № 1 до Договору), що підписується сторонами в момент укладання Договору (п. 5.1., п. 5.2. Договору).

В свою чергу, згідно умов п. 8.1 Договору, у разі настання обставини дефолту (невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за договором та/або договором забезпечення, а також інші обставини, які, на думку кредитора, свідчать про те, що зобов`язання Позичальника за договором не будуть виконані), кредитор має безумовне право на власний розсуд, без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів про зміни вжити один або декілька таких заходів, зокрема вимагати дострокового повного/ часткового погашення заборгованості.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін то діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за Договором (п. 12.1. Договору).

Відповідно до додатку 1 до Кредитного договору, сторони встановили графік погашення заборгованості:

- з 21.07.2021 по 21.05.2022 включно 1900000,00 грн;

- з 22.05.2022 по 21.06.2022 включно 1266666,67 грн;

- з 21.06.2022 по 21.07.2022 включно 633333,34 грн.

Окрім того, в забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи-підприємця Лісанова Віктора Івановича за Кредитним договором №010/89811/1149874 були укладені наступні договори забезпечення:

1) Договір поруки № 151571/89811/328351 від 21.07.2021, укладений між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (кредитор) та ТОВ „АВІКСАН-ГРУПП" (поручитель), згідно умов п.1.1. поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за цим Договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені основним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань (п. 1.2. Договору поруки).

Пунктом 2.1. Договору поруки встановлено, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а поручитель зобов`язаний виконати вимоги кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за забезпеченими зобов`язаннями. Поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань протягом 10 календарних днів з дати відправлення кредитором відповідної вимоги та в обсязі зазначеному в такій вимозі. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі (п. 2.2. Договору поруки).

2) Договір поруки № 151585/89811/328351 від 21.07.2021, укладений між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (кредитор) та громадянином України ОСОБА_1 (поручитель), згідно умов п. 1.1. поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов основного договору. Порукою за цим Договором забезпечується виконання забезпечених зобов`язань у повному обсязі, включаючи, але не обмежуючись, сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені основним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань (п. 1.2. Договору поруки).

Пункт 2.1. Договору поруки, передбачає, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а поручитель зобов`язаний виконати вимоги кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за забезпеченими зобов`язаннями. Поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань протягом 10 календарних днів з дати відправлення кредитором відповідної вимоги та в обсязі зазначеному в такій вимозі. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі (п. 2.2. Договору поруки).

Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення вимог про виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором відповідачу-1 (вимога за вих. № 188/2/136 від 22.02.2023 року), відповідачу-2 (вимога за вих. № 188/2/139 від 22.02.2023 року) та відповідачу-3 (вимога за вих. № 188/2/138 від 22.02.2023 року), в яких зазначено, що у зв`язку із неналежним виконання умов Кредитного договору № 010/89811/1149874 від 21.07.2021, виникла заборгованість перед банком у розмірі 2164805,42 грн, у зв`язку з чим позивач просить відповідачів негайно виконати умови договору та погасити виникнену заборгованість у строк, що не перевищує 10 календарних днів з моменту направлення даної вимоги.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача-1 за кредитним договором становить 2164805,42 грн, яка складається з 1863651, 45 грн - заборгованість за кредитом та 301153, 97 грн - заборгованість за процентами.

Станом на день звернення позивача з позовною заявою до суду, заборгованість за Кредитним договором та Договорами поруки відповідачами погашена не була.

Таким чином, невиконання відповідачами своїх договірних зобов`язань є порушенням умов Кредитного договору і Договорів поруки.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Приписами ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що відповідач-1 на виконання умов укладеного з позивачем кредитного договору № 010/89811/1149874 від 21.07.2021, отримав від позивача кредитні кошти в розмірі 1900000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 27.07.2021 (т.1, а.с. 60).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що відповідач-1 не виконав умови Договору щодо повернення позивачу кредиту у повному обсязі в строк до 21.07.2022 включно, таким чином у відповідача-1 станом на 21.02.2023 наявна прострочена кредитна заборгованість перед позивачем у розмірі 1863651,45 грн.

Також відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Приписами ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вищевстановлено судом, відповідач-2 та відповідач-3 поручились перед позивачем за виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за Кредитним договором № 010/89811/1149874 від 21.07.2021, про що між позивачем і відповідачем-2 та відповідачем-3 укладено відповідні договори поруки.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені основним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань (п. 1.2. Договору поруки).

Пунктом 2.1. Договору поруки встановлено, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов`язань кредитор набуває права вимагати від поручителя виконання ним як солідарним боржником забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за забезпеченими зобов`язаннями, а поручитель зобов`язаний виконати вимоги кредитора щодо виконання забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за забезпеченими зобов`язаннями. Поручитель зобов`язується здійснити виконання забезпечених зобов`язань протягом 10 календарних днів з дати відправлення кредитором відповідної вимоги та в обсязі зазначеному в такій вимозі. Вимога кредитора є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі (п. 2.2. Договору поруки).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на день розгляду справи, відповідачами заборгованість за Кредитним договором № 010/89811/1149874 від 21.07.2021 не погашена.

Отже, матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачами, що у останніх існує прострочена заборгованість за кредитом перед позивачем у розмірі 1863651,45 грн.

Доказів сплати, заперечень або спростування заявленої до стягнення суми заборгованості відповідачами суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів суми заборгованість за кредитом у розмірі 1867651,45 є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім того, за користування кредитом за період з 21.07.2021 по 21.02.2023 позивачем нараховані проценти у розмірі 301153,97 грн.

Судом перевірено правильність виконаного позивачем розрахунку процентів (т. 1 а.с. 34), та встановлено наявність помилок у здійснених позивачем розрахунку, які призвели до зайвого нарахування процентів.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до умов п. 2.1. Договору, протягом строку фактичного користування кредитом до кінцевого терміну погашення кредиту включно, позичальник зобов`язаний щомісяця сплачувати кредитору проценти, сума яких розраховується на основі змінюваної процентної ставки, розмір якої визначається для кожного процентного періоду відповідно до умов та в порядку встановлених пунктами 2.2-2.5 Договору на рахунок нарахованих доходів кредитора № НОМЕР_3 в Одеській ОД АТ „Райфайзен Банк".

Пунктом 1.3. Договору, встановлено кінцевий термін погашення кредиту - 21 липня 2022 року.

З викладеного слідує, що відсотки за користування кредитом правомірно нараховувати лише в строк по 21.07.2022, тобто по кінцевий термін погашення Кредиту.

Судом з урахуванням умов п 1.3. Договору здійснено власний розрахунок процентів за користування кредитом та встановлено, що за період з 21.07.2021 по 21.07.2022 включно їх загальний розмір становить 110191,15 грн.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідачів підлягає стягненню сума процентів лише у розмірі 110191,15 грн. В іншій частині вимоги щодо стягнення процентів - заявлені безпідставно, а тому задоволенню не підлягають.

За вищевикладених обставин та враховуючи, що ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІКСАН-ГРУПП" поручились перед позивачем за виконання відповідачем-1 боргових зобов`язань за Кредитним договором, заборгованість за кредитом в розмірі 1867651,45 грн та заборгованість за процентами в розмірі 110191,15 грн, слід стягнути солідарно з відповідачів 1,2,3, а отже позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Стосовно доводів відповідача-1 викладених у відзиві на позовну заяву в частині невизнання позовних вимог, суд зазначає наступне.

Так у відзиві відповідач-1 підтверджує закінчення строку погашення кредиту саме 21.07.2022. Тобто відповідно до умов Договору, а саме пунктом 1.1. встановлено, що відповідно до умов договору кредитор зобов`язується надати Позичальнику кредитні кошти в формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 1900000,00 грн, а Позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання визначені в Договорі.

Пунктом 1.3. Договору встановлено, що кінцевий термін погашення кредиту 21 липня 2022 року.

Грошові зобов`язання Позичальника за Договором є безумовними та безвідкличними, їх виконання має пріоритет над будь-якими поточними та майбутніми грошовими зобов`язаннями Позичальника, якщо інше не встановлено законодавством України (п. 1.6 Договору).

Розірвання і зміна Договору в односторонньому порядку не допускається, крім передбачених договором та/або законодавством України (п. 12.2. Договору).

Проте, як свідчать матеріали справи відповідач-1 свої зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту в термін по 21.07.2022 не виконав, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду за захистом своїх майнових прав шляхом стягнення заборгованості у примусовому порядку.

Також безпідставним є посилання відповідача-1 на неотримання ним вимоги позивача від 22.02.2023.

Суд зазначає, що відповідно до умов п. 12.3. Кредитного договору, повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за Договором здійснюється у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів на всі адреси зазначені в договорі та/або вручення відповідних документів під особистий підпис уповноваженого представника іншої сторони або іншим способом. Крім зазначеного, Кредитор має право направляти договір, повідомлення, інформацію та інші документи в електронній формі системами електронної комунікації або на електронну адресу Позичальника: .

Аналогічне посилання наявне в договорах поруки з відповідачем-2 та відповідачем-3, а саме: відповідно до п. 6.4 Договору поруки, повідомлення та інша кореспонденція між сторонами за Договором здійснюється у письмовій формі шляхом направлення рекомендованих листів на всі адреси зазначені в договорі та/або вручення відповідних доку ментів під особистий підпис уповноваженого представника іншої сторони або іншим способом. Крім зазначеного, Кредитор має право направляти договір, повідомлення, інформацію та інші документи в електронній формі системами електронної комунікації або на електронну адресу Поручителя: .

Таким чином, позивачем додатково були вжиті заходи досудового врегулювання та повідомлення відповідачів про наявність заборгованості за Кредитним договором шляхом направлення вимог від 22.02.2023 на електронну адресу відповідачів - .

Щодо посилань відповідача-1 у відзиві на позовну заяву, що порушення зобов`язань за Договором сталось через настання обставин непереборної сили - військової агресії Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану на території України, суд зазначає наступне.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022 року. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними. Це означає, що війна є форс-мажором, тобто обставиною непереборної сили, яка звільняє від відповідальності у випадку несвоєчасної сплати за оренду нерухомого майна.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 визначено, що належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат.

В матеріалах справи відсутні докази засвідчення Торгово-промисловою палатою України для ФОП Лісанова В.І. за його зверненням введення воєнного стану, як форс-мажорної обставини, що об`єктивно унеможливлює виконання підприємством зобов`язань за Договором, шляхом видачі відповідного сертифіката.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Суд зазначає, що воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність.

Суд також зазначає, що відсутність грошових коштів не є підставою для звільнення відповідача-1 від відповідальності за порушення перед позивачем зобов`язання зі сплати заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками.

Інші доводи відповідача-1, викладені ним у відзиві на позовну заяву в частині невизнання задоволених судом позовних вимог, підлягають відхиленню, як такі, що не відповідають чинному законодавству, не ґрунтуються на належних доказах і спростовуються фактично встановленими судом обставинами та матеріалами справи.

Щодо інших доводів сторін у справі, викладених в обґрунтування своєї правової позиції по наявному спору, то суд не вбачає підстав для надання таким оцінки у межах розглядуваного спору, оскільки вищенаведені аргументи суду у даному рішенні, на думку суду, є самостійною та достатньою підставою для задоволення позову.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з фізичної особи підприємця Лісанова Віктора Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) та Товариства з обмеженою відповідальністю „АВІКСАН-ГРУПП" (75653, Херсонська область, село Залізний порт, вул. Шкільна, 15-а; ) на користь Акціонерного товариства „Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-а; ) заборгованість за Кредитним договором №010/89811/1149874 від 21 липня 2021 року у загальній сумі 1973842,60 гривень, з яких: заборгованість за тілом складає 1863651,45 грн, заборгованість за відсотками складає 110191,15 грн.

3. Стягнути з фізичної особи підприємця Лісанова Віктора Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства „Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-а; ) суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 9869,21 грн.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства „Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-а; ) суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 9869,21 грн.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АВІКСАН-ГРУПП" (75653, Херсонська область, село Залізний порт, вул. Шкільна, 15-а; ) на користь Акціонерного товариства „Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-а; ) суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 9869,21 грн.

6. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

7. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 17 жовтня 2023 р.

Суддя Нікітенко С.В.