ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" жовтня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3433/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи № 916/3433/23 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Євробудбетон (07403, м. Бровари, вул. Москаленко Сергія, буд. 16-г, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Сіті Логістік (62026, Одеська область, м. Одеса, вул. Дерибасівська, буд 3, каб. 412, )

про стягнення 201 515,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Євробудбетон звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Євробудбетон про стягнення 201 515,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.08.2023р. за даним позовом було відкрито провадження у справі № 916/3433/23 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст.252 ГПК України.

Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслана судом відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою"

Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресами місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст.165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч.4 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

26.10.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євробудбетон» - (далі Покупець/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Логістік» - (далі Постачальник/Відповідач) було укладено Договір поставки №26-10-2021/01 на поставку Товару - будівельні матеріали.

Відповідно до п. 1.2. Договору, ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та розгорнута номенклатура Товару, що поставляється за цим Договором, визначається у накладних або рахунках Постачальника, які є невід?ємними частинами цього Договору.

Пунктом 1.3. Договору, факт поставки Товару за цінами, загальною кількістю, асортиментом, сортаментом та номенклатурою, зазначеними у рахунках або видаткових накладних, або факт оплати рахунка чи накладної означає взаємну згоду Постачальника і Покупця з умовами поставки та умовами оплати Товару, ціною, загальною кількістю, асортиментом, сортаментом та номенклатурою, зазначеними у рахунках або видаткових накладних. Достатнім підтвердженням факту поставки буде вважатись товарно-транспортна або залізнична накладна, підписана уповноваженими на то представниками Сторін, або акт прийому-передачі Товару, підписаний уповноваженими на то представниками Сторін.

Згідно із пунктом 2.4. Договору, Товар поставляється на умовах 100% попередньої оплати (передплати), якщо інше не зазначено у додатках (специфікаціях) цього Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору визначено, що поставка Товару на умовах 100% передоплати здійснюється у строки, узгоджені Сторонами. У випадку поставки залізничним транспортом, поставка Товару здійснюється на підставі письмової заявки Покупця.

На виконання договору поставки №26-10-2021/01 позивач 11.11.2021 року здійснив попередню оплату Постачальнику у розмірі 215 250,00 грн. (Платіжна інструкція №978) та 18.11.2021 року Покупець в рамках виконання зобов?язань за Договором здійснив попередню оплату Постачальнику у розмірі 800 000,00 грн. (Платіжна інструкція №1022).

Проте відповідач отримавши вищевказані грошові кошти в загальному розмірі 1 015 250,00 грн. з урахуванням ПДВ, виконав свої зобов?язання частково та поставив позивачу товар у кількості 1 391 тонна на загальну суму 813 735,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 257 від 17.11.2021 року, №272 від 30.11.2021, №276 від 04.12.2021 року, №279 від 07.12.2021 року. При цьому залишок попередньої оплати, на який відповідач повинен був поставити Товар позивачу, складає 201 515,00 грн.

Позивач на виконання пункту 3.2. Договору та враховуючи, що поставку Товару потрібно здійснити залізничним транспортом, направив поштою (накладна №500 від 25.05.2023 року) на юридичну адресу Постачальника Заявку від 25.05.2023 року на поставку Товару на загальну суму 201 514,94 грн. та визначив строк поставки Товару до 07.06.2023 року.

Постачальник станом на 28.07.2023 року не виконав зобов`язання за Договором та не надав Покупцю жодних пояснень стосовно причин ухилення від виконання зобов?язань за Договором.

05.07.2023 року позивач направив вимогу №03/07/2023-1 від 03.07.2023 року (накладна №229) з вимогою сплатити заборгованість протягом 10 календарних днів, яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Станом на 28.07.2023 року відповідач не сплатив грошові кошти.

Невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №26-10-2021/01 від 26.10.2021р. стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Євробудбетон до суду з відповідним позовом для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи 26.10.2021р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євробудбетон» - (далі Покупець/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіті Логістік» - (далі Постачальник/Відповідач) було укладено Договір поставки №26-10-2021/01 на поставку Товару - будівельні матеріали.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1.2. Договору, ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та розгорнута номенклатура Товару, що поставляється за цим Договором, визначається у накладних або рахунках Постачальника, які є невід?ємними частинами цього Договору.

Пунктом 1.3. Договору, факт поставки Товару за цінами, загальною кількістю, асортиментом, сортаментом та номенклатурою, зазначеними у рахунках або видаткових накладних, або факт оплати рахунка чи накладної означає взаємну згоду Постачальника і Покупця з умовами поставки та умовами оплати Товару, ціною, загальною кількістю, асортиментом, сортаментом та номенклатурою, зазначеними у рахунках або видаткових накладних. Достатнім підтвердженням факту поставки буде вважатись товарно-транспортна або залізнична накладна, підписана уповноваженими на то представниками Сторін, або акт прийому-передачі Товару, підписаний уповноваженими на то представниками Сторін.

Згідно із пунктом 2.4. Договору, Товар поставляється на умовах 100% попередньої оплати (передплати), якщо інше не зазначено у додатках (специфікаціях) цього Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору визначено, що поставка Товару на умовах 100% передоплати здійснюється у строки, узгоджені Сторонами. У випадку поставки залізничним транспортом, поставка Товару здійснюється на підставі письмової заявки Покупця.

Судом встановлено, що на виконання договору поставки №26-10-2021/01 позивач 11.11.2021 року здійснив попередню оплату Постачальнику у розмірі 215 250,00 грн. (Платіжна інструкція №978) та 18.11.2021 року Покупець в рамках виконання зобов?язань за Договором здійснив попередню оплату Постачальнику у розмірі 800 000,00 грн. (Платіжна інструкція №1022).

Проте відповідач отримавши вищевказані грошові кошти в загальному розмірі 1 015 250,00 грн. з урахуванням ПДВ, виконав свої зобов?язання частково та поставив позивачу товар у кількості 1 391 тонна на загальну суму 813 735,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 257 від 17.11.2021 року, №272 від 30.11.2021, №276 від 04.12.2021 року, №279 від 07.12.2021 року. При цьому залишок попередньої оплати, на який відповідач повинен був поставити Товар позивачу, складає 201 515,00 грн.

05.07.2023 року позивач направив вимогу №03/07/2023-1 від 03.07.2023 року (накладна №229) з вимогою сплатити заборгованість протягом 10 календарних днів, яка була залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Станом на 28.07.2023 року відповідач не сплатив грошові кошти.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача вартість поставленого товару в сумі 201 515 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Євробудбетон є обґрунтованими, підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, проте враховуючи перерахунок пені підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Євробудбетон (07403, м. Бровари, вул. Москаленко Сергія, буд. 16-г, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Сіті Логістік (62026, Одеська область, м. Одеса, вул. Дерибасівська, буд 3, каб. 412, ) - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Сіті Логістік (62026, Одеська область, м. Одеса, вул. Дерибасівська, буд 3, каб. 412, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Євробудбетон (07403, м. Бровари, вул. Москаленко Сергія, буд. 16-г, ) грошові кошти в розмірі 201 515 (Двісті одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять) грн., та судовий збір в розмірі 3 022 ( Три тисячі двадцять дві)грн. 72 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 жовтня 2023 р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна