ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/597/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

про стягнення заборгованості в розмірі 452 281, 41 грн.

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Гуз С.Б.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про стягнення заборгованості в розмірі 44 254 741, 49 грн, що виникла в результаті неналежного виконання Договору від 26.06.2019 № 0527-02041.

Ухвалою суду від 20.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.07.2023.

04.07.2023 на адресу суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (т. 1, а. с. 149-182). Представником вказано, що вимога про стягнення штрафних санкцій задоволенню не підлягає, оскільки по договору укладеному між сторонами про надання послуг з передачі електричної енергії, в силу п. 16 Постанови №332, зупинено до припинення або скасування воєнного стану в Україні. Окрім того, вказав на настання форс-мажорних обставин для відповідача, що підтверджуються листом Торгово-промислової палати України та про які невідкладно було повідомлено у письмовій формі ПрАТ "НЕК "Укренерго", таким чином "Рівнеобленерго" в силу п.п. 10.1. 10.2. Договору, звільняється від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим Договором.

Також, 13.07.2023 на адресу суду від представника Відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині позовної вимоги про стягнення основної заборгованості в сумі 43 802 460, 08 грн.

Ухвалою суду від 13.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі №918/597/23 на 30 днів до 18.09.2023 включно. Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 29.08.2023.

18.07.2023 на адресу суду від Позивача надійшла відповідь на відзив (т. 1, а. с. 197-209), в якому представником зазначено, що нараховані 3% річних є особливою мірою відповідальності відповідача (спеціальний вид цивільно - правової відповідальністю) за прострочення грошового зобов`язання є способом захисту майового права та інтересу позивача який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора за користування утримуваними відповідачем грошовими коштами, належними до сплати позивачу. Також, позивач звертає увагу на те, що посилання відповідача на приписи постанови НКРЕКП "332 від 25.02.2022 року "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" є безпідставним, оскільки стосується не стягнення неустойки, штрафу чи пені, а стягнення 3% річних за користування утримуваними відповідачем грошовими коштами, належними до сплати позивачу, що не є штрафними санкціями в розумінні ст. 230 Господарського кодексу України.

28.08.2023 на адресу суду від Відповідача надійшли письмові пояснення (том 1, а.с. 210-213). Представником зазначено, що є підстави для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки виникло у зв`язку з непереборною силою - прийняттям НКРЕКП відповідних постанов, якими протягом 2023 році вартість послуг, які надає позивач була підвищена на 67,57 %, а вартість послуг які надає Відповідач залишені без змін, що призвело до збільшення витрат відповідача в розрахунках з позивачем.

Ухвалою суду від 29.08.2023 провадження в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" 43 802 460, 08 грн основної заборгованості - закрито.

Ухвалою суду від 29.08.2023 закрито підготовче провадження у справі №918/597/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.09.2023.

Ухвалою суду від 05.09.2023 задоволено заяву про повернення судового збору в розмірі 657 036, 90 грн, у зв`язку з закриттям провадження у справі №918/597/23 в частині сплаченої суми основного боргу.

11.09.2023 на адресу суду від Відповідача надійшли додаткові письмові пояснення (том 2, а.с. 21-27). Зокрема вказано, що розрахунок 3% річних не відповідає умовам договору та наявним в матеріалах справи доказам, розрахунок розпочато із завищеної суми та без врахування відповідних оплат, що робить такий розрахунок арифметично не вірним із нарахуванням завищених сум. Відповідачем долучено акт звірки розрахунків №0527-02041/01/2023 за 1 квартал 2023 року.

02.10.2023 на адресу суду від Позивача надійшли пояснення (том 2, а.с. 34-41), в яких зазначено, що акт звірки, долучений Відповідачем не є первинним обліковим документом, такий акт виконує в бухгалтерському обліку допоміжну функцію для спрощення взаємних розрахунків за договорами і звірки фактів сплати коштів, використовується виключно в бухгалтерських службах і підлягає оцінці та перевірці судом на рівні з іншими документами у справі. Акт звірки взаєморозрахунків сам по собі не є первинним документом та може бути належним доказом на підтвердження наявності заборгованості, лише за наявності первинних документів, а тому просить не приймати до уваги даний доказ. Окрім того, вказано, що станом на 01.01.2023 сума боргу становила 24 496 686, 88 грн, що включає в себе зобов`язання по сплаті планових платежів за грудень 2022 року.

У судове засідання 03.10.2023 представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 03.10.2023 представник відповідача вказав, що розрахунок 3% річних не відповідає умовам договору та наявним в матеріалах справи доказам, розрахунок розпочато із завищеної суми та без врахування відповідних оплат, що робить такий розрахунок арифметично не вірним із нарахуванням завищених сум, а тому просить відмовити у зайво нарахованих 3% річних.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом зазначається, що у даній справі судом не визнавалася необхідність обов`язкової участі учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 26.06.2019 між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - Позивач, Оператор системи передачі, Виконавець) та Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" (далі - Відповідач, Користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0527-02041 (далі - Договір, т. 1, а. с. 20-28).

З метою приведення Договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 26.06.2019 №0527-02041 у відповідності до Кодексу системи передачі, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 14.03.2018 №309 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановами НКРЕКП від 30.09.2022 №1234 та від 11.10.2022 №1305, якими в тому числі внесено зміни до типової форми Договору про надання послуг з передачі електричної енергії), дійшли згоди викласти Договір в редакції Додаткової угоди від 12.01.2023 (далі - Договір в новій редакції).

Згідно з п.п. 1.1., 1, 2 Договору в новій редакції, за цим Договором ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору.

Розділом 3 Договору в новій редакції визначено порядок формування ціни та вартості наданої послуги.

Так, відповідно до п. 3.1 Договору, Планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), та оприлюднюється ОСП на офіційному веб-сайті.

Ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру оприлюднюється на офіційному веб-сайті в євро/МВт*год. Крім цього ОАП щомісяця оприлюднює на офіційному веб-сайті ставку плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру у грн/МВт*год не пізніше 03 числа місяця наступного, за розрахунковим періодом. Конвертація величини ставки здійснюється щомісяця за середньомісячним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, за розрахунковий період надання послуги.

До моменту підтвердження ENTSO-E нового рівня ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру на відповідний період ОСП має право застосовувати рівень ставки, що була розрахована та застосовувалася у попередньому періоді. Сторони здійснять фінансове врегулювання розрахунків не пізніше, ніж через один місяць після підтвердження ENTSO-E нової ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру. ОСП зобов`язаний повідомити Користувача у спосіб, визначений цим Договором, про новий рівень ставки та спосіб донарахування різниці протягом 14 календарних днів після її підтвердження ENTSO-E. Користувач зобов`язаний протягом 3 робочих днів у спосіб, визначений цим Договором, підтвердити ОСП отримання цієї інформації.

Згідно з п. 3.3. Договору, Ціна Договору визначається як сума нарахованої як сума вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком протягом календарного року.

Пунктом 4.1 Договору в новій редакції обумовлено, що для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяги Послуги:

1) плановий обсяг Послуги визначається на основі наданих Користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У період після приєднання ОСП до ІТС механізму плановий обсяг послуги формується Користувачем без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. У разі ненаданням або несвоєчасного надання Користувачем повідомлень плановим обсягом Послуги визначається фактичний обсяг наданої Послуги у попередньому розрахунковому періоді;

2) фактичний обсяг Послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі. У період після приєднання ОСП до ІТС механізму фактичний обсяг послуги формується з урахуванням обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії до/з країн периметру.

Планові обсяги Послуги Користувач, в рамках п. 4.2. Договору, зобов`язаний подавати ОСП до 25 доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Форма подання повідомлення розміщена на офіційному веб-сайті ОСП. Планові обсяги можуть подаватись на більший період з подальшим їх коригуванням у терміни, передбачені цим пунктом.

Позивач зауважує, що згідно з п. 4.3. даного Договору, вимоги щодо засобів (систем) обліку електричної енергії в точках комерційного обліку Користувача, а також інші організаційно-технічні питання, пов`язані зі збором, обробкою, верифікацією, валідацією, агрегацією, зберіганням та передачею даних комерційного обліку, визначені Кодексом комерційного обліку.

Порядок розрахунків погоджений Сторонами в розділі 5 Договору в новій редакції.

Пунктом 5.1. визначено, що розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць.

Згідно п. 5.2. визначено, що Користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості Послуги ОСП таким чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього Договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від вартості планової вартості Послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього Договору, відповідно до такого алгоритму:

2 платіж - до 10 числа розрахункового місяця;

3 платіж - до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж - до 20 числа розрахункового місяця;

5 платіж - до 25 числа розрахункового місяця.

Відповідно до п. 5.4. Договору в новій редакції, у разі зміни тарифу на послуги з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості Послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням Регулятора про зміну тарифу.

Згідно з п. 5.5. Договору, Користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі розрахунків, актів надання Послуги, наданих Виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електричному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку (далі - АКО). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється згідно з Правилами ринку.

Оплату вартості Послуги, після коригування обсягів та вартості Послуг, Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі Послуги (включно).

Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів примання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів та повертає їх ОСП.

Пунктом 5.6. Договору передбачено, що у разі виникнення розбіжностей за отримання від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі Послуги Користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі Послуги вартість Послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей.

Розділом 6 Договору визначено наступні права Позивача як ОСП, а саме:

- отримувати від Користувача своєчасну оплату за Послугу;

- самостійно розраховувати планові обсяги Послуги на підставі обсягу наданої Послуги попередньому розрахунковому періоді у разі ненадання у встановлений терміни повідомлень щодо планових обсягів Користувачем (п. 6.1.)

Користувач в свою чергу має право отримати від ОСП Послугу з дотриманням установлених показників якості наданих цих Послуг відповідно до глави 2 розділу IX Кодексу системи передачі; вимагати компенсацію у випадку недотримання показників якості надання Послуги відповідно до умов пунктів 2.13, 2.15 та 2.16 розділу IX Кодексу системи передачі (п. 6.2.)

Підпунктом 3 п. 8.3. Договору обумовлено, що Користувач зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 8.1. Договору в новій редакції при невиконанні або неналежному виконанні умов цього Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до цього Договору та законодавства України.

У разі якщо фактичний обсяг оплати Користувачем Послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі Послуги, ОСП (за заявою Користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає Користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату Послуги наступних розрахункових періодів.

За наявності заборгованості за цим Договором кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів може бути зарахований в оплату пені та штрафних санкцій за наявності письмової згоди Користувача.

Відповідач зобов`язаний оплачувати послугу в порядку та строки, визначені Договором, процедура оскарження не звільняє Відповідача від виконання платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін, у випадку порушення Відповідачем термінів розрахунку, Позивач має право нарахувати штрафні санкції.

За період з лютого 2023 по травень 2023 між Позивачем та Відповідачем підписані акти приймання-передачі послуги з передачі електричної енергії: від 31.01.2023 поставлено електричної енергії за січень 2023 на суму 16 379 579, 08 грн; від 28.02.2023 поставлено електричної енергії з лютий 2023 на суму 13 991 227, 99 грн; від 31.03.2023 поставлено електричної енергії за березень 2023 на суму 13 742 826, 96 грн.

Крім того, протягом вказаного періоду між НЕК "Укренерго" та ПрАТ "Рівнеобленерго" підписані акти коригування за наступні місяці: - від 21.02.2023 до Акту приймання-передачі Послуги від 31.10.2022 поставлено електричної енергії з жовтень 2022 на суму 12 275 938, 68 грн; - від 17.03.2023 до Акту приймання-передачі Послуги від 30.11.2022 поставлено електричної енергії за листопад 2022 на суму 12 284 990, 16 грн; - від 30.03.2023 до Акту приймання-передачі Послуги від 31.12.2022 поставлено електричної енергії з грудень 2022 на суму 13 023 993, 10 грн; - від 21.04.2023 до Акту приймання-передачі Послуги від 31.01.2023 поставлено електричної енергії за січень 2023 на суму 16 375 284, 70 грн.

На виконання умов Договору, Позивач надав Відповідачу послуги із передачі електричної енергії, що підтверджується актами приймання-передачі послуги та виставив рахунки-фактури на їх оплату. Окрім того, між сторонами було підписано акти коригування.

Станом на 03.10.2023 сума основного боргу в розмірі 43 802 460, 08 грн сплачена, про що винесена ухвала про закриття провадження в цій частині позовних вимог.

Однак, у зв`язку із систематичним порушенням Відповідачем умов Договору щодо строків оплати планової та фактичної вартості послуг Позивач нарахував 3 % річних у розмірі 452 281, 41 грн, які просить стягнути в судовому порядку.

Надаючи оцінку обставинам у справі суд зазначає, що згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не установлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, серед іншого, договір про надання послуг з передачі.

Згідно ч. 4 ст. 33 Закону України "Про ринок електричної енергії", оператор системи передачі надає послуги з передачі електричної енергії та послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління учасникам ринку на підставі договорів, укладених на основі типових договорів про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління. Типові договори про надання послуг з передачі електричної енергії та про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління затверджуються Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, далі - НКРЕКП). Порядок укладання таких договорів визначається кодексом системи передачі.

Відповідно до п. 5.5 гл. 5 розділу XI Кодексу системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, договір про надання послуг з передачі електричної енергії укладається за типовою формою, яка затверджується Регулятором. Типова форма договору про надання послуг з передачі електричної енергії є додатком 6 до Кодексу системи передачі, отже затверджена одночасно з цим Кодексом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 26.04.2019 №0527-02041.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою приведення Договору у відповідність до Кодексу системи передачі, сторони уклали ряд додаткових угод (том. 1, а.с. 29-79), які підписано уповноваженими представниками сторін, скріплено печатками підприємств.

Порядок оплати планових обсягів послуг передбачений п. 5.2 Договору, що виражається в поетапній попередній оплаті планових обсягів послуг. Фактичний обсяг послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу XІ Кодексу системи передачі.

Суд приймає до уваги те, що зі змісту п. п. 5.2, 5.5 договору, вбачається, що оплата за договором здійснюється на умовах передоплати (5-ма платежами протягом розрахункового місяця у строки, передбачені п. 5.2 договору), а за наслідком завершення розрахункового періоду остаточний розрахунок користувачем проводиться за фактом наданих послуг протягом 3 банківських днів з дати та на підставі отриманого акта приймання-передачі послуги, який оператор системи передачі надає користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим.

Отже, плановий обсяг послуги підлягає оплаті на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а фактичний обсяг встановлюється по закінченню такого розрахункового місяця протягом 3 банківських днів з моменту отримання акта приймання-передачі послуги. У разі якщо оплачений плановий обсяг виявився вище фактичного, то вказана різниця або повертається користувачу, або враховується як оплата в наступні розрахункові періоди. Звідси при розрахунку за послуги з передачі електричної енергії користувач та ОСП зобов`язані використовувати як плановий, так і фактичний обсяг послуги одночасно, які є взаємопов`язані та не замінюють один одного, тобто у користувача відсутнє право вибору - платити за плановий обсяг чи за фактичний обсяг. Користувач зобов`язаний здійснити оплату планового обсягу на умовах попередньої оплати протягом розрахункового місяця, а по закінченню відповідного місяця визначити необхідність сплати фактичного обсягу послуг, отриманих за такий розрахунковий місяць. Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 24.11.2022 у справі № 927/713/21 та від 19.08.2022 у справі № 912/1941/21.

Таким чином, як невиконання або неналежне виконання користувачем зобов`язання з оплати планового обсягу на умовах попередньої оплати, так і зобов`язання з оплати фактичного обсягу послуг, отриманих за розрахунковий місяць, є порушенням виконання грошового зобов`язання і передбачає застосування правових наслідків порушення зобов`язання та настання відповідальності за порушення грошового зобов`язання, зокрема, згідно з приписами ст. ст. 611, 625 ЦК України.

Із наявних у справі доказів, суд встановив, що відповідач розрахувався за надані послуги повністю, однак із порушенням строку та порядку розрахунків, визначених Договором.

Щодо вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 452 281, 41 грн 3 % річних, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Таким чином, здійснивши перевірку наданого Позивачем розрахунку 3 % річних в розмірі 452 281, 41 грн за період з 31.12.2022 по 24.05.2023, суд вважає, що даний розмір є обґрунтованим, нарахування здійсненні у відповідності до норм чинного законодавства та умов договору, а тому підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Щодо аргументів Відповідача стосовно незгоди з сумою з якою розпочато розрахунок 3% річних на підставі акту звірки розрахунків, суд зазначає наступне.

Акт звірки розрахунків в будь-якому випадку не є первинним обліковим документом, такий акт виконує в бухгалтерському обліку допоміжну функцію для спрощення взаємних розрахунків за договорами і звірки фактів сплати коштів, використовується виключно в бухгалтерських службах і підлягає оцінці та перевірці судом нарівні з іншими документами у справі.

Верховним судом у постанові від 11.09.2019 по справі №902/1260/15 зазначено, що акт звіряння взаєморозрахунків не є первинним документами, а відтак не є належним та допустимим доказом, з якого можливо встановити беззаперечну заборгованість. Акт звіряння взаєморозрахунків може лише опосередковано свідчити про наявність боргу за договором, однак судове рішення не може грунтуватися на припущеннях.

За висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 05.03.2019 у справі №910/1389/18 від 10.09.2019 у справі №916/2403/18, від 19.09.2019 у справі №910/14566/18, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату.

Отже, акт звірки взаєморозрахунків сам по собі не є первинним документом та, може бути належним доказом на підтвердження наявності заборгованості, лише за наявності первинних документів.

Таким чином, суд не приймає як доказ у справі акт звірки розрахунків 0527-02041/01/2023.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню та стягненню із Відповідача на користь Позивача підлягають 452 281, 41 грн 3 % річних.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Отже, проаналізувавши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенні в частині 452 281, 41 грн 3 % річних.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 6 784, 22 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, Рівненська область, місто Рівне, вул. Князя Володимира 71, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри 25, ) 452 281 (чотириста п`ятдесят дві тисячі двісті вісімдесят одна) грн 41 коп. 3% річних та 6 784 (шість тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн 22 коп. судового збору.

3. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 13 жовтня 2023 року.

Суддя А.М. Горплюк