ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2023 р. Справа№ 910/14014/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання Місюк О.П.

та представників сторін:

позивача - Стеченко Я.В.;

відповідача - не з`явилися.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2023

у справі №910/14014/22 (суддя - Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93"

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" про стягнення неустойки у розмірі подвійної плати за оренду приміщення за час прострочення у сумі 10428162,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 (повне рішення складено 15.05.2023) у справі №910/14014/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" задоволено повністю.

10 та 15 травня 2023 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" та Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" надійшли заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.06.2023 (повне рішення складено 13.06.2023) у справі №910/14014/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 182000,00 грн. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" про прийняття додаткового рішення та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1038713,76 грн відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 04.05.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в позові повністю.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" у справі №910/14014/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі №910/14014/22, справу призначено до розгляду на 11.07.2023.

03.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" подало доповнення до апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі №910/14014/22 в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2023 у цій справі, згідно яких відповідач просив суд скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2023 та ухвалити нове рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" та стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1038713,76 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 поновлено скаржнику строк на подання доповнень до апеляційної скарги, прийнято доповнення до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі №910/14014/22 в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2023.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі №910/14014/22 залишено без змін. Пункти 1, 2 резолютивної частини додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2023 у справі №910/14014/22 скасовано та прийнято в цій частині нове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" 114000 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

01.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" подало до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, згідно якої заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 108000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 25.09.2023, надано відповідачу строк на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами у даній справі.

З огляду на неявку в судове засідання 25.09.2023 представника Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" та ненадання останнім заперечень щодо заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 відкладено розгляд справи до 10.10.2023.

До суду 10.10.2023 відповідачем подано заяву із запереченнями проти задоволення заяви позивача про винесення додаткової постанови, згідно якої Товариство з обмеженою відповідальністю "Проктер Енд Гембл Україна" вказує, що заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на правову допомогу є завищеним, не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та необхідності, не є співмірним зі стадією її перегляду в апеляційному порядку. А відтак просить суд відмовити позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.

В судове засідання 10.10.2023 з`явився представник позивача. Натомість представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд заяви повідомлений належним чином.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про час та дату розгляду заяви та беручи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Проктер Енд Гембл Україна" висловило свою позицію щодо поданої позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення, шляхом подання своїх заперечень, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд заяви за відсутності представника відповідача.

Представник позивача надав пояснення щодо поданої заяви. Вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення підтримав, просив суд стягнути з відповідача 108000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення зазначеної заяви з огляду на наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, також визначені положеннями ч. ч. 6, 7 та 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5- 7 та 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. ч. 5- 7 та 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, а також у постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №910/8342/21.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно зі ст. 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам ст. ст. 75-79 ГПК України.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон №5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону №5076-VI).

Закон №5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Північний апеляційний господарський суд звертається до правової позиції, зазначеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, згідно якої Велика Палата зробила наступні висновки.

За положенням ч. 2 ст. 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пункт 1 частини 3 цієї статті визначає верховенство права однією із основних засад (принципів) господарського судочинства.

Зміст вказаного принципу неодноразово і досить детально аналізував Конституційний Суд України. Зокрема, в абзаці 2 підпункту 4.1 пункту 4 рішення від 02.11.2004 №15-рп/2004 ним акцентувалася увага на тому, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Так, ч. 3 ст. 126 ГПК України передбачає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу позивачем, крім іншого, повідомлено, що за результатами розгляду апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" буде звертатись до суду із заявою про розподіл понесених витрат на професійну правничу допомогу та визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат у розмір 94000,00 грн. Поряд з цим у заяві про винесення додаткової постанови заявник просив суд стягнути з відповідача 108000 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування необхідності збільшення обсягу судових витрат позивач зазначив, що станом на час подання відзиву на апеляційну скаргу він не міг передбачити того, що відповідачем буде подано до суду доповнення до апеляційної скарги, що збільшило обсяг наданої правової допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції при розгляді справи №910/14014/22, відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, Товариством з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" надано, зокрема:

- детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги від 28.07.2023;

- акт приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) №110/20/6/2 від 28.07.2023;

- рахунок на оплату №140 від 28.07.2023 на суму 108000,00 грн;

Крім того, у матеріалах справи містяться:

- договір про надання правової допомоги №110/20 від 01.09.2020;

- додаткова угода №20/12/21 від 20.01.2021 до договору про надання правової допомоги №110/20 від 01.09.2020;

- додаткова угода №6 від 01.12.2022 до договору про надання правової допомоги №110/20 від 01.09.2020;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги Серія АІ №1416579;

- копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 22.02.2019 №000644 Стеченка Я.В.

Згідно договору про надання правової допомоги №110/20 від 01.09.2020 укладеного між Адвокатським об`єднанням «Пленум» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пролог-93", адвокатське об`єднання зобов`язується представляти інтереси клієнта, захищати його права, інтереси та надавати інші види правової допомоги у відповідності до чинного законодавства України, даного договору та додатків до нього, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених додатковими угодами до цього договору.

Пунктами 3.1., 3.2. договору унормовано, що гонорар - це винагорода за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатках до договору.

Згідно п. 4.1 договору, в редакції додаткової угоди №20/12/21 від 20.12.2021, договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2024.

Додатковою угодою №6 від 01.12.2022 до договору встановлено, що вартість правової допомоги у спорі щодо стягнення коштів за договором оренди з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна", а саме неустойки у розмірі подвійної орендної плати за час прострочення повернення частини приміщень з оренди, становить 4000,00 грн за одну годину надання правової допомоги та 6000,00 грн за участь адвоката в судовому засіданні.

28.07.2023 між сторонами підписано акт приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) №110/20/6/2, згідно якого загальна вартість наданої правової допомоги за додатковою угодою №6 від 01.12.2022 до договору №110/20 від 01.09.2020 становить 108000,00 грн.

Відповідно до п. п. 1, 2 акту приймання-передачі наданої правової допомоги (послуг) від 28.07.2023 вбачається, що адвокатське об`єднання надало клієнту правничу (правову) допомогу в розмірі 24 години, загальною вартістю 96000,00 грн, а клієнт прийняв надану правничу (правову) допомогу:

- аналіз апеляційної скарги, надання консультації клієнту з приводу позиції відповідача та узгодження подальшої пропозиції по захисту прав клієнта у суді першої інстанції - 2 год, що становить 8000,00 грн;

- складання відзиву на апеляційну скаргу та подання до суду - 18 год, що становить 72000,00 грн;

- аналіз доповнення до апеляційної скарги, надання консультацій клієнту з приводу позиції відповідача, складання відзиву на доповнення до апеляційної скарги та подання до суду - 4 год, що становить 16000,00 грн;

- представництво інтересів клієнта у судовому засіданні по справі №910/14014/22 в Північному апеляційному господарському суді 11.07.2023, 27,07.2023, що становить по 6000,00 грн за кожне судове засідання.

Загальна вартість наданих за актом робіт становить 108000,00 грн.

В акті приймання-передачі наданої правової допомоги сторони також зазначили, що послуги надані якісно та в повному обсязі, претензій щодо наданих послуг у клієнта немає.

Північний апеляційний господарський суд зазначає про те, що відображена у вказаному акті інформація щодо наданих адвокатським об`єднанням в особі адвоката Стеченка Я.В. позивачу послуг підтверджується матеріалами справи, а саме: під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, відзив на доповнення до апеляційної скарги, а також адвокат Стеченко Я.В. брав участь у судових засіданнях 11.07.2023 та 27.07.2023.

Отже, матеріалами справи підтверджується факт надання позивачу адвокатом Стеченко Я.В. зазначених в акті послуг.

Заперечуючи проти заяви позивача про відшкодування витрат на правову допомогу Товариство з обмеженою відповідальністю "Проктер Енд Гембл Україна" вказує, що заявлений до стягнення позивачем розмір витрат на правову допомогу є завищеним, не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості та необхідності, не є співмірним зі стадією її перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, відповідач зауважує, що послуга щодо аналізу апеляційної скарги та узгодження з клієнтом правової позиції повністю охоплюється послугою складання відзиву на апеляційну скаргу, тоді як відзив на апеляційну скаргу дублює доводи та аргументи позовної заяви.

Північний апеляційний господарський суд частково погоджується з доводами викладеними у заяві відповідача стосовно неповного доведення позивачем надання правових послуг на зазначену в акті суму, їх співмірності, фактичності та неминучості їх надання, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Стеченко Я.В. також брав участь при розгляді справи судом першої інстанції. Відтак, обізнаність адвоката щодо предмета спору та специфічністю правовідносин, про наявність судових рішень та хід розгляду справи презюмується, а необхідність надання усних консультацій, що пов`язані з виконанням адвокатом взятих на себе зобов`язань згідно з договором №110/20 від 01.09.2020 в межах даної справи, складання адвокатом процесуальних документів, які містять правову позицію щодо предмета спору, викликають обґрунтовані сумніви щодо дійсної необхідності надання таких послуг, а саме їх неминучості.

Колегія суддів при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої та апеляційної інстанцій, чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтувала свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №927/153/22).

Матеріали справи та зміст судових рішень суду першої інстанції свідчать про те, що правова позиція позивача була сталою, і адвокат Стеченко Я.В. надавав правову допомогу позивачу в цій справі в суді першої інстанції, а тому, відповідно, був обізнаний з усіма обставинами цієї справи.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат за аналіз апеляційної скарги, надання консультації клієнту з приводу позиції відповідача та узгодження подальшої пропозиції по захисту прав клієнта у суді апеляційної інстанції у розмірі 8000,00 грн є необґрунтованим, не відповідає критерію необхідності та дійсності, оскільки витрати часу на вказаний вид послуг є єдиним комплексом юридичних послуг, за наслідком яких досягається основна мета представництва - формування вірної правової позиції клієнта, що знаходить своє відображення у відзиві на апеляційну скаргу, а тому такі послуги охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзиву на апеляційну скаргу.

Крім того, суд апеляційної інстанції дослідивши подані позивачем відзив на апеляційну скаргу та відзив на доповнення до апеляційної скарги встановив, що під час розгляду справи в суді першої інстанції та апеляційного перегляду справи позиція Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" фактично не змінювалася, аргументи відзиву на апеляційну скаргу є подібними до аргументів, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. А тому, підготовка вказаних документів не вимагала значної затрати часу та ресурсів, з огляду на що заявлений до стягнення розмір витрат за надані послуги в сумі 72000,00 грн та 16000,00 грн є завищеними, неспівмірним з виконаною адвокатом роботою, а їх відшкодування матиме надмірний характер для відповідача, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат.

Також колегія суддів звертає увагу, що подання відзиву на апеляційну скаргу/доповнення до апеляційної скарги до суду, поглинається підготовкою відзиву на апеляційну скаргу/доповнення до апеляційної скарги, тому включення їх до розрахунку є безпідставним. При цьому слід зазначити, що такі види послуг як направлення документів не потребують спеціальних знань у галузі права та не можуть бути віднесенні до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаних робіт не можуть бути відшкодовані, як витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з тим суд вважає, що участь адвоката Стеченко Я.В. у судових засіданнях Північного апеляційного господарського суду 11.07.2023 та 27.07.2023 у даній справі є дійсними та необхідними послугами у цій справі, підтверджені належними доказами.

Отже, дослідивши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, враховуючи заперечення відповідача проти задоволення вказаної заяви, колегія суддів вважає, що розмір заявлених витрат на правничу (правову) допомогу у сумі 108000,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, неспівмірні з виконаною роботою у суді апеляційної інстанції і необхідним обсягом правничих послуг, тому їх розмір є необґрунтованими.

Північний апеляційний господарський суд наголошує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених ч. 5 ст. 129 ГПК, враховуючи обсяг виконаних робіт, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, ураховуючи критерій розумності розміру витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі та наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу з 108000,00 грн до 50000,00 грн.

Оскільки апеляційна скарга відповідача залишена судом без задоволення, а отже судове рішення ухвалено на користь позивача, витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 50000,00 грн, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна".

Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Проктер Енд Гембл Україна" (08304, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Завокзальна, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пролог-93" (04070, м. Київ, вул. Ігорівська/Набережно-Хрещатицька, 13/5, ) 50000 (п`ятдесят тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст додаткової постанови складено 11.10.2023.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов