ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 Справа № 917/1437/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засіданні Михатило А. В. розглянувши справу № 917/1437/23

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116

до Державної установи "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія", пров. Заячий, 10Б, м. Полтава, 36009

про стягнення 58 436,10 грн,

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

10.08.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до відповідача Державної установи "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" про стягнення заборгованості за типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії" у розмірі 58 436,10 грн, з яких: 38 994,23 грн - основний борг, 11 678,56 грн - інфляційні нарахування, 1 617,72 грн - 3 % річних, 6 145,59 грн - пеня (вх. № 1538/23).

Ухвалою суду від 14.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановлено відповідачеві строки: для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - 5 днів з дня отримання цієї ухвали; для подання відзиву на позов, оформленого з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України - протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.ст. 167,184 ГПК України; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа копію ухвали суду від 14.08.2023 року позивач у доставлено в його електронний кабінет 14.08.2023 року (а. с. 138).

Копію ухвали від 14.08.2023 року, що була направлена на адресу відповідача (відповідно до позовної заяви та згідно витягу з ЄДРЮОФОПГФ: пров. Заячий, 10Б, м. Полтава, 36009) отримано 17.08.2023 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням (а. с. 139).

28.08.2022 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 10563), в якому зазначається про визнання позовної вимоги в частині відсутності оплати Державною установою "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" вартості спожитого газу у сумі 38 994,23 грн. В іншій частині позовних вимог, а саме стягненні: пені у розмірі 6145, 59 грн , 3% річних у розмірі 1 617,72 грн та інфляційних втрат у розмірі 11 678,56 грн, відповідач просив суд відмовити з наступних підстав:

- відсутність оплати за надані послуги є наслідком не виконання умов договору ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України". Відповідно до договору обов`язок оплатити певну суму грошових коштів за поставлений позивачем природний газ виникає після отримання рахунку, який має містити дані як про об`єм спожитого природного газу, ціну природного газу, так і про загальну вартість спожитого природного газу, яка має бути оплачена на рахунок постачальника. Оскільки відповідач не отримував оригінали актів та рахунків за надані послуги, у нього відсутній обов`язок оплатити певну суму грошових коштів за поставлений позивачем природний газ. Зазначене виключає можливість нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат з 01.02.2022 р. Так як позивачем не надано належних доказів направлення на адресу відповідача оригіналів актів та рахунків за надані послуги, відсутня можливість визначити правильний період нарахування пені, 3% річних та інфляційних нарахувань (а саме строку, з якого боржник вважається таким, що прострочив).

- ДУ "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" є бюджетною установою та здійснює розрахунки за взяті зобов`язання через Державну Казначейську службу України. Під час взяття бюджетних зобов`язань, органи Державного казначейства вимагають оригінали документів для забезпечення вірогідності та правової дійсності фінансових операцій, тоді як оригінали документів необхідних для оплати від позивача не надходили.

- ДУ "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" споживала природній газ в період 2021-2022 р., що є переходом з одного календарного року (бюджетного періоду) в наступний (бюджетний період). Відносини між сторонами продовжувалися без переривання з одного бюджетного періоду - 2021 рік в інший бюджетний період - 2022 рік. При цьому, відповідач є бюджетною установою. Договори, що укладаються бюджетними установами дійсні в межах бюджетного періоду, календарного року. Укладання договорів на один рік в межах бюджетного періоду є способом забезпечення відповідності фінансових зобов`язань бюджетної установи виділеним коштам на конкретний рік. Таким чином враховуючи, що постачання газу було безперебійне, а договір був укладений у 2021 році, для його виконання у 2022 році мали були укласти додаткову угоду на його продовження в наступному бюджетному періоді. Для врегулювання даного питання відповідач користуючись п. 9.1. договору звернулась до позивача з можливістю підписання додаткової угоди до договору, що в комплексі з оригіналами платіжних документів дало можливість сплатити суму зобов`язання, що виникло у відповідача за спожитий газ в розмірі 38 994, 23 грн. Однак, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" відмовилась у врегулюванні даних розбіжностей шляхом підписання додаткової угоди.

21.09.2023 року на електронну адресу суду від позивача надійшли пояснення на відзив (вх. № 11805, а. с. 163 - 165).

22.09.2023 року до суду від відповідача надійшли заперечення (вх. №11939, а. с. 170 - 175), в яких він просив відмовити з задоволенні позовних вимог, а також просив залишити без розгляду пояснення (відповідь) на відзив у зв`язку з пропуском встановленого строку на його подачу; крім того, посилався на те, що позивачем не надано доказів направлення пояснення (відповіді) на відзив іншим учасникам справи відповідно до норм ГПК України.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 161 ГПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ухвалою суду від 14.08.2023 року позивачу встановлено строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов.

Як вбачається із офіційного вебсайту АТ "Укрпошта" в мережі інтернет поштове відправлення за трек-номером 704 (а саме - відзив на позовну заяву з додатками, а. с. 169), яка направлена на адресу позивача (вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116) вручене за довіреністю 01.09.2023 року.

За своїм змістом "пояснення на відзив" є "відповіддю на відзив".

Відповідно до ухвали суду від 14.08.2023 року та норм чинного законодавства, позивач мав був подати відповідь на відзив на позовну заяву до 06.09.2023 року включно. Відповідь на відзив подано до суду 21.09.2023 року.

Клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу відповіді на відзив на позовну заяву від позивача не надходило.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з вищенаведеним, суд залишає без розгляду пояснення (відповіді) на відзив (вх. № 11805 від 21.09.2023 року).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Позивач відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України визначено постачальником останньої надії на ринку природного газу. Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України Про ринок природного газу, постачальник останньої надії - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України Про ринок природного газу постачальник останньої надії визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

У період з 01.11.2021 р. по 30.11.2021 р., з 02.12.2021 р. по 31.12.2021 р. та з 01.01.2022 р. по 14.01.2022 року відповідач був включений до реєстру споживачів постачальника останньої надії (ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України), що підтверджується листом оператора ГТС від 07.10.2022 року № ТОВВИХ-22-10815 з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача в реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" з ЕІС-кодом - 56ХS00012DYMF00V; формою 10 від оператора ГРМ у зоні ліцензійної діяльності якого є відповідач - ЕІС-кодом 56XS00012DYMF00V, підписана КЕП з повідомленням про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які були у попередній газовій добі зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", та відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS00012DYMF00V (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету ТОВ "ГК "Нафтогаз України" на інформаційній платформі Оператора ГТС) (а. с. 25 - 56).

Відповідно до вказаних документів з 01.11.2021 р. по 14.01.2022 р. позивач поставив відповідачу природній газ в об`ємі 1,10000 тис. м3 на загальну вартість 44 185,43 грн.

Позивач стверджує, що ним було направлено на адресу ДУ "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" акт приймання-передачі природного газу №21894 (період листопад 2021 року), рахунок на оплату (природний газ) №34633 (розрахунковий період 1-30 листопада 2021 року, коригуючий акт №27607 до акту приймання-передачі природного газу №21894 від 30.11.2021 року, акт №31635 приймання-передачі природного газу (період грудень 2021 року), рахунок на оплату (природний газ) №2269 (розрахунковий період 1- 31 грудня), акт №1948 приймання - передачі природного газу (період січень 2022 року), рахунок на оплату (природний газ) №6326 (розрахунковий період 1- 31 січня), що підтверджується списком згрупованих відправлень від 10.01.2022 року (рекомендований лист), номер відправлення (ШКІ) 104), фіскальним чеком від 12.01.2022 року, списком згрупованих відправлень від 17.01.2022 року (рекомендований лист), номер відправлення (ШКІ) 225), фіскальним чеком від 19.01.2022 року, а також принтскрином з особистого кабінету позивача з ресурсів інформаційної платформи оператора ГТС (а. с. 66 83).

Позивач вказує, що відповідач за отриманий газ у листопаді 2021 року розрахувався, у зв`язку з чим ним не заявляються вимоги за вказаний період на суму 5 191,20 грн.

Вартість неоплаченого природного газу, спожитого у грудні 2021 року та січні 2022 року становить 38 994,23 грн, яку і просить стягнути з відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 10.05.2022 року відповідачем було направлено позивачу заяву про врегулювання розбіжностей (вих. № Л16/01-122, а. с. 149), де було зазначено, що послуги постачальником "останньої надії" в 2021 році надавалися з 29.10.2021 року по 31.12.2021 року (64 календарні дні), тому дані обставини не відповідають умовам типового договору, а саме п. 11.1. У зв`язку з чим він пропонував укласти додаткову угоду до договору №190 про постачання природного газу постачальником "останньої надії" від 22.12.2021 року, а також просив направити на його адресу оригінали актів та рахунків за надані послуги, акт звірки взаєморозрахунків разом з підписаною додатковою угодою.

У відповідь на заяву про врегулювання розбіжностей (вих. № Л16/01-122 від 10.05.2023 року), ТОВ "ГК "Нафтогаз України" направив на адресу відповідача лист (вих. № 119/4.1-6358-2022 від 23.05.2022 року, а. с. 151), якому зазначив, що договір є публічним, типовим і не передбачає укладення додаткових угод чи додатків до нього або ж додавання загальної суми боргу, однак споживач має право на отримання рахунків, пояснення щодо отримання рахунків та проведення звірки розрахунків з підписанням акту. У зв`язку з чим, ТОВ "ГК "Нафтогаз України" не вбачає законних підстав для внесення загальної суми та термінів дії договору постачання природного газу постачальником "останньої надії". Крім цього позивач послався на п. п. 2 п.7 ст. 3 ЗУ "Про публічні закупівлі", в якому зазначено, що придбання замовником товарів, робіт, послуг, вартість яких дорівнює або перевищує 50 тис. грн та є меншою за вартість , що встановлена у пунктах 1 та 2 частини першої цієї статті, здійснюється без застосування порядку проведення спрощених закупівель, зокрема, якщо роботи, товари чи послуги можуть бути виконані, поставлені чи надані виключно певним суб`єктом господарювання у разі укладення договору про закупівлю з постачальником "останньої надії" на постачання природного газу. Згідно п. п. 9 цієї ж статті у разі здійснення закупівлі у випадках, передбачених цією частиною, замовник обов`язково оприлюднює в електронній системі закупівель відповідно до ст. 10 цього закону звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель. Також запропоновано для отримання бюджетних асигнувань на оплату за спожиті обсяги природного газу, поставленого постачальником "останньої надії" рекомендуємо опублікувати на Прозорро звіт про договір про закупівлю, укладений без використання електронної системи закупівель та звернутися до регіонального відділення казначейської служби.

У зв`язку з невиконанням умов договору щодо оплати за поставлений природний газ у розмірі 38 994,23 грн, позивач нарахував ДУ "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" 6 145,59 грн пені, 1 617,72 грн 3% річних та 11 678,56 грн інфляційних втрат.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі (копії): типовий договір постачання природного газу постачальником останньої надії, лист Оператора ГТС № ТОВВИХ-22-10815 від 07.10.2022 р., відомості з інформаційної платформи оператора ГТС щодо споживача з ЕІС - кодом 56XS00012DYMF00V (принтскрином з особистого кабінету позивача з ресурсів інформаційної платформи оператора ГТС), адвокатський запит №119/07-1 від 08.09.2022 року, повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" (дата подання - 01.09.2022 року), витяг із форми 10 від операторів ГРМ у зоні ліцензійної діяльності якого є відповідач - ЕІС - кодом 56XS00012DYMF00V з повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які були у попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", список згрупованих відправлень від 19.11.2021 року (рекомендований лист), номер відправлення (ШКІ) 471), фіскальний чек від 19.11.2021 року, акт приймання - передачі природного газу (за період - листопад 2021 року), принтскрин з особистого кабінету позивача з ресурсів інформаційної платформи оператора ГТС (відправлення ел. пошти 23.12.2021 року), рахунок на оплату (природний газ) №34633 (розрахунковий період 1-30 листопада 2021 року), принтскрин з особистого кабінету позивача з ресурсів інформаційної платформи оператора ГТС (відправлення ел. пошти 23.12.2021 року, документ рахунок на оплату (природний газ) на суму 5 191,20 грн), коригуючий акт №27607 до акту приймання-передачі природного газу №21894 від 30.11.2021 року (період - листопад 2021 року), список згрупованих відправлень від 10.01.2022 року (рекомендований лист), номер відправлення (ШКІ) 104), фіскальний чек від 12.01.2022 року, акт №31635 приймання - передачі природного газу (період - грудень 2021 року), рахунок на оплату (природний газ) №2269 (період 1-31 грудня 2021 року), список згрупованих відправлень від 17.01.2022 року (рекомендований лист), номер відправлення (ШКІ) 225), фіскальний чек від 19.01.2022 року, акт №1948 приймання - передачі природного газу (період - січень 2022 року), принтскрин з особистого кабінету позивача з ресурсів інформаційної платформи оператора ГТС (відправлення ел. пошти 11.02.2022року, реалізація природного газу (споживачі) (ПГ): закриття обсягів споживання: проведено), рахунок на оплату (природний газ) №6326, принтскрин з особистого кабінету позивача з ресурсів інформаційної платформи оператора ГТС (відправлення ел. пошти 11.02.2022 року, документ рахунок на оплату (природний газ) GSC00006326 від 10.02.2022), вимога про сплату заборгованості за спожитий газ непобутовим споживачем постачальнику "останньої надії" вих. № 119/4.3-8961-2022 від 12.07.2022 року, список згрупованих відправлень від 11.07.2022 року, номер відправлення (ШКІ) 136), фіскальний чек від 12.07.2022 року, опис вкладення у цінний лист з повідомленням від 12.07.2022 року, довідка ТОВ "ГК "Нафтогаз України" від 29.09.2022 року, витяг з сайту позивача - архів ціни ПОН для непобутових споживачів, виписка з ЄДРЮОФОПГФ відносно позивача, довіреність №01/06-2023 від 01.06.2023 року, довіреність №04/08-2022/1 від 04.08.2022 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія РН №1417, довіреність №16-05/2022 від 19.05.2022 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3420.

Перелік доказів, якими відповідач обґрунтовує свої доводи, викладені у відзиві на позовну заяву (копії): типовий договір № 190 постачання природного газу постачальником останньої надії (22.12.2021 року), заява про врегулювання розбіжностей за вих. № Л16/01-122 від 10.05.2022, фіскальний чек від 10.05.2022 року; відповідь ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України за вих. № 119/4.1-6358-2022 від 23.05.2022, роздруківка електронного листування ДУ Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія з ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України, додаткова угода № 1/22 до типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії № 190 від 22 грудня 2021 року, наказ про виконання обов`язків директора Державної установи Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія № 686-К від 26.11.2021, витяг з ЄДРЮОФОПГФ про підтвердження відносно відповідача.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

26.10.2021року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. № 809 і від 9 грудня 2020 № 1236.

Пунктом 2 постанови КМУ № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства Магістральні газопроводи України, товариства з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України, операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника останньої надії обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Таким чином, ДУ "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" є бюджетною установою (в значенні Бюджетного кодексу України).

У відповідності до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику останньої надії через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 1 Закону України Про ринок природного газу оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ, на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю Оператор газотранспортної системи України (03065, м. Київ, проспект Гузара Любомира, 44; ).

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі - Кодекс ГТС).

Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді вебдодатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого ДУ "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" з 01 листопада 2021 року автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення ДУ "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу спожитого відповідачем газу до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується листом оператора ГТС від 07.10.2022 року № ТОВВИХ-22-10815 з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача в реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" з ЕІС-кодом - 56ХS00012DYMF00V; формою 10 від оператора ГРМ у зоні ліцензійної діяльності якого є відповідач - ЕІС-кодом 56XS00012DYMF00V, підписана КЕП з повідомленням про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які були у попередній газовій добі зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", та відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS00012DYMF00V (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету ТОВ "ГК "Нафтогаз України" на інформаційній платформі Оператора ГТС) (а. с. 25 - 56).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 р., договір постачання природного газу постачальником останньої надії укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205,633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника останньої надії та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником останньої надії не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником останньої надії і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником останньої надії затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501 (а. с. 57-60).

Таким чином, укладений між сторонами публічний типовий Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України, і згідно статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил постачання природного газу ці Правила регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Пунктом 3 розділу І Правил визначено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Згідно з пунктом 1 розділу II Правил, підставою для постачання природного газу споживачу є:

- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

- наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;

- наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

- включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

- відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або наявність письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Відповідно до пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи Реєстр споживачів постачальника - перелік споживачів, які в інформаційній платформі закріплені за певним постачальником у розрахунковому періоді.

Інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді вебдодатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з п. 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG); для кодування використовується ЕІС-код; кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом; для вчинення вищезазначених дій вебдодаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень; суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору; оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього; при цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу (п. 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС);

Відповідно до пунктів 1-2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника останньої надії, не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

З моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником останньої надії та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником останньої надії здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України Про ринок природного газу та Правилами постачання природного газу.

Реєстрація побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, або оператора газорозподільної системи (крім випадку наявності заборгованості оператора газорозподільної системи перед постачальником останньої надії) здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта в таких випадках:

- відсутність підтвердженої номінації та реномінації діючого постачальника побутового споживача, споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником останньої надії відключення по об`єкту такого споживача. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за днем включення до Реєстру споживачів постачальника останньої надії;

- відсутність за три дні до кінцевої дати постачання природного газу поточним постачальником побутового споживача або споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, в Реєстрі іншого постачальника. У такому випадку постачання здійснюється з дня, наступного за кінцевим днем постачання попереднім постачальником.

Реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником останньої надії визначається в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії на інформаційній платформі.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.11.2021 р. по 14.01.2022 р. автоматично було включено до портфеля постачальника останньої надії Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем.

Таким чином, враховуючи дані з Інформаційної платформи оператора ГТС в період з 01.11.2021 р. по 14.01.2022 р. саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник останньої надії, натомість в зазначений період на Інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу Відповідачу в зазначений період з боку інших постачальників.

Відповідно до підпункту 4.2. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора ГТС та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГТС) у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

Ціна природного газу, що постачався ТОВ "ГК" Нафтогаз України" як постачальником "останньої надії" для споживачів, що є бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладів охорони здоров`я державної власності (казенних підприємств та/або державних установ тощо) та закладів охорони здоров`я комунальної власності (комунальних некомерційних підприємств та/або комунальних установ, та/або спільних комунальних підприємств тощо) у період з 01 грудня 2021 року по 31 січня 2022 рокурозраховувалася відповідно до формули пункту 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 року № 809, в редакції постанови КМУ від 25.10.2021 року №1102 (довідка ТОВ "ГК "Нафтогаз України" б/н від 29.09.2022 року).

Згідно з п. 4.1 Типового договору постачання природного газу постачальником останньої надії постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не заперечується, що з 02.12.2021 року по 14.01.2022 року позивач поставив відповідачу природний газ в об`ємі 0,791 тис. м3 на суму 38 994,23грн.

Відповідно до пункту 4.3. Договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Крім цього, порядок здійснення оплати визначений пунктом 4.4 договору, яким передбачено, що споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 8.1 договору).

Постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, а споживач відшкодовує збитки, понесені постачальником, виключно у разі: порушення споживачем строків розрахунків з постачальником - в розмірі, погодженому сторонами в цьому договорі; відмови споживача надати представнику постачальника доступ до свого об`єкта, що завдало постачальнику збитків, - в розмірі фактичних збитків постачальника (п. 8.2 договору).

Договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором (п. 11.1 договору).

Позивач зазначає, що ТОВ "ГК "Нафтогаз України" було виконано в повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до договору, у строк та порядок передбачений Договором, належним чином та в повному обсязі. Так, з 01.11.2021 по 30.11.2021 позивач поставив Державній установі "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" природний газ в об`ємі 0,30900 м. куб. на суму 5 191,20 грн, з 02.12.2021 по 31.12.2021 - 0,43700 м. куб. на суму 24 716,09 грн та з 01.01.2022 по 14.01.2022 - 0,35400 м. куб. на суму 14 278,14 грн. , на загальну суму 122 321,05 грн. Загальний обсяг спожитого газу становить 1,10000 м. куб. Загальна вартість спожитого газу - 44 185,43 грн.

Як зазначає позивач та не заперечує відповідач - за поставлений природній газ у період з 01.11.2021 року по 30.11.2021 року заборгованість відсутня.

Позивачем направлявся на поштову адресу відповідача відповідні рахунки на оплату природного газу, поставленого в період з 02.12.2021 року по 14.01.2022 року, які останнім не сплачені в повному обсязі.

В даному контексті також слід зазначити, що як загальний обсяг переданого позивачем відповідачу в період з 02.12.2021 по 14.01.2022 включно природного газу, так і його ціна не ставляться під сумнів відповідачем, та є відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України такими, що не підлягають доведенню.

Таким чином у відповідача перед ТОВ "ГК "Нафтогаз України" сформувалась заборгованість за спожитий природній газ на загальну суму 38 994,23 грн.

Враховуючи викладене, з огляду на встановлені законом принцип змагальності сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 38 994,23 грн заборгованості за типовим договором постачання природного газу постачальником останньої надії підтверджені документально та нормами матеріального права, визнаються відповідачем, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.5 договору постачання природного газу постачальником останньої надії визначено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Отже, в даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Позивачем приведено розрахунок пені на загальну суму 6 145,59 грн (за період з 01.02.2022 р. по 31.07.2022 р. на суму 24 716,09 грн та за період з 01.03.2022 року по 31.08.2022 року на суму 14 278,14 грн), 3% річних на загальну суму 1 617,72 грн та інфляційних втратна загальну суму 11 678,56 грн (за період з 01.02.2022 р. по 30.03.2023 р. на суму 24 716,09 грн та за період з 01.03.2022 року по 30.06.2023 року на суму 14 278,14 грн) за прострочення здійснення оплати за Типовим договором постачання природного газу постачальником останньої надії в розмірі (розрахунок в матеріалах справи, а. с. 14 - 16).

Заперечуючи проти заявлених ТОВ "ГК "Нафтогаз України" позовних вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву вказує на те, що оскільки він не отримував оригінали актів та рахунків за надані послуги, у нього відсутній обов`язок оплатити певну суму грошових коштів за поставлений позивачем природний газ. Відповідач зазначає, що позивачем не надано до матеріалів справи належних доказів надання рахунків на оплату природного газу за договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, поштою, оскільки інший спосіб надання рахунків сторонами не обумовлювався. Відповідач визнає наявність суми основної заборгованості, однак виключає можливість нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат з 01.02.2022 р. Так як відсутня можливість визначити правильний період нарахування пені, 3% річних та інфляційних нарахувань (а саме строку, з якого боржник вважається таким, що прострочив).

Зазначене, на переконання відповідача, підтверджує відсутність у ДУ "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" обов`язку зі сплати збитків понесених позивачем, у зв`язку з порушенням строків розрахунків, оскільки ці порушення виникли саме з вини постачальника.

Суд критично ставиться до заперечень і доводів відповідача в сукупності, з огляду на те, що всі відносини між споживачем та постачальником після укладання договору регулюються Цивільним кодексом та іншими нормативними актами, а саме, Законом України "Про ринок природного газу", Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015р. № 2496, Типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 р. № 2501.

Щодо посилання відповідача на неотримання актів та рахунків на оплату від позивача; на те, що ДУ "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" є бюджетною установою, тому договори, що укладаються бюджетними установами дійсні в межах бюджетного періоду, календарного року, а також на те, що бюджетна установа здійснює розрахунки за взяті зобов`язання через Державну Казначейську службу України (під час взяття бюджетних зобов`язань, органи Державного казначейства вимагають оригінали документів для забезпечення вірогідності та правової дійсності фінансових операцій), як на підставу відмови у задоволені позовних вимог в частині штрафних санкцій та компенсаційних платежів, суд бере до уваги, що закінчення бюджетного періоду не є підставою для звільнення відповідача від розрахунків за отриманий товар та від сплати штрафних санкцій та компенсаційних платежів.

Відповідач є державною установою, яка здійснює свою діяльність за рахунок коштів державного бюджету. Відповідно до ч. 2 ст. 56 Бюджетного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спору) бухгалтерський облік усіх операцій щодо виконання Державного бюджету України здійснюють органи Казначейства України у порядку, встановленому Міністерством фінансів України. Цей облік має відображати всі активи та зобов`язання держави. Бюджетні установи ведуть бухгалтерський облік відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку в державному секторі та інших нормативно-правових актів щодо ведення бухгалтерського обліку в порядку, встановленому Міністерством фінансів України.

Не пізніше 31 грудня поточного бюджетного періоду або останнього дня іншого бюджетного періоду Казначейство України закриває всі рахунки, відкриті у поточному бюджетному періоді для виконання бюджету. Порядок закриття рахунків поточного бюджетного періоду та відкриття рахунків наступного бюджетного періоду визначається Міністерством фінансів України (ст. 57 Бюджетного кодексу України).

Згідно з п. 14 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228 проекти кошторисів складаються усіма установами на плановий бюджетний період, якщо такі установи функціонували до початку бюджетного періоду, на який плануються видатки бюджету та/або надання кредитів з бюджету. У разі коли установи утворені не з початку поточного бюджетного періоду, кошториси складаються і затверджуються для кожної установи з часу її утворення до кінця бюджетного періоду в загальному порядку. Кошториси установ, які протягом бюджетного періоду реорганізовані або підпорядкування яких змінено згідно із законодавством, складаються і затверджуються в загальному порядку, в тому числі за новим підпорядкуванням. Таким чином, можливість оплати за поставлений природний газ у 2022 році за 2021 рік залежала саме від Відповідача, від включення ним відповідних сум зобов`язань до проекту кошторису на 2022 рік.

Будучи ознайомленим з умовами типового договору, відповідач мав усвідомлювати, що за неналежне виконання умов договору на нього буде покладена відповідальність передбачена п. 4.5. та розділом 8 договору.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що "у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)".

Крім того суд бере до уваги, що п. 5.2. договору на споживача покладено обов`язок на підставі фактичних показань комерційних вузлів обліку газу оформлювати акти приймання-передачі газу та надсилати їх постачальнику.

Відповідно до умов пункту 5.1 договору споживач має право безоплатно отримувати всю інформацію стосовно прав та обов`язків, обсягів, вільно обирати іншого постачальника та розірвати цей договір, оскаржити неправомірні дії постачальника, тощо. Однак, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження оскарження відповідачем дій постачальника, або рухів по розірванню існуючого договору. При цьому відповідачу також було відомо і не заперечується факт споживання природного газу в заявлений період на певні обсяги. Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті (загальнодоступне джерело інформації).

Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ /Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системі та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Крім того, на виконання умов договору ТОВ "ГК "Нафтогаз України" направлялись на адресу відповідача відповідні рахунки на оплату поставленого природного газу. Докази направлення містяться в матеріалах справи, а саме: список згрупованих відправлень від 17.01.2022 року (рекомендований лист), номер відправлення (ШКІ) 225), фіскальний чек від 19.01.2022 року (а. с. 77 - 79). При цьому спосіб обміну інформацією може бути обумовлений між постачальником та споживачем у будь-який спосіб, через електронний кабінет споживача тощо.

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі - Кодекс ГТС). Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС: інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді вебдодатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій вебдодаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень, (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Таким чином, позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступ до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Отже, суд погоджується із правовою позицією ТОВ "ГК "Нафтогаз України", і зазначає, що вся необхідна інформація була доступна відповідачу і жодних перешкод для здійснення своєчасної оплати за спожитий природний газ не існувало.

Також пунктом 8.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Жодним пунктом договору не ставиться в залежність своєчасність оплати від дати отримання стороною будь-якого документу, враховуючи той факт що обмін інформацією може бути обумовлений сторонами в будь-який спосіб.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 6 145,59 грн пені, 1 617,72 грн 3% річних та 11 678,56 грн інфляційних втрат, суд прийшов до висновку, що зазначені вимоги відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі Проніна проти України за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України у даній справі в повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що за подання позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн (а. с. 11).

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов в частині суми основного боргу в розмірі 38 994,23 грн, то позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір у розмірі 899,14 грн. В іншій частині судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 237, 238, 252 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державної установи "Полтавська обласна фітосанітарна лабораторія" (пров. Заячий, 10Б, м. Полтава, 36009, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний ) 38 994,23 грн заборгованості за типовим договором постачання природного газу постачальником останньої надії, 6 145,59 грн пені, 11 678,56 грн інфляційних втрат, 1 617,72 грн 3% річних та 1 784,86 грн судового збору.

3. Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний ) з державного бюджету України судовий збір у сумі 8899,14 грн, який сплачено платіжною інструкцією № 8827 від 26.07.2023 року (оригінал платіжної інструкції № 8827 від 26.07.2023 року знаходиться в матеріалах справи № 917/1437/23).

Рішення складено та підписано 16.10.2023 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України.

Суддя О. М. Тимощенко