СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Харків Справа №922/1373/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

позивача (в режимі відеоконференції) Пилипчук В.Є., довіреність №265 від 30.05.2023 року, свідоцтво №1541 від 30.11.2018 року;

відповідача Клименко Т.В. (адвокат), свідоцтво №1196 від 06.04.2012 року, довіреність №Др-102-0923 від 04.09.2023 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (вх.№1575Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 року у справі №922/1373/23,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м.Київ,

до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», м.Харків,

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз», відповідач, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь 807241,72 грн., з яких: 560635,33 грн. основний борг, 52213,00 грн. пеня, 170196,84 грн. інфляційні втрати, 24196,55 грн. три проценти річних. Судові витрати позивач просив суд покласти на відповідача. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором транспортування природного газу № від 04.02.2020 року.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 року у справі №922/1373/23 (повний текст складено 20.07.2023 року, суддя Погорелова О.В.) позов задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, 44, ) 560635,33 грн. основного боргу, 52213,00 грн., пені, 170196,84 грн. інфляційних втрат, 24196,55 грн. три проценти річних та 12108,63 грн. судового збору.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Апелянт також просить суд здійснити розподіл судових витрат відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що:

- позивачем не долучено до позовної заяви доказів надання відповідачу послуг транспортування природного газу на умовах договору, а ненадання позивачем відповідачу послуг транспортування виключає можливість надання послуги перевищення замовленої (договірної) потужності;

- транспортування природного газу за спірним договором не відбувалося, щодобові небаланси оператором ГТС не врегульовувались, перевищення замовленої (договірної) потужності не було;

- позивач не довів понесення ним обґрунтованих та реальних витрат на балансування, відсутні обсяги щодобових небалансів за спірний період за договором;

- обсяги перевищення замовленої (договірної) потужності у квітні-жовтні 2021 року позивач обрахував не з фактичного розміру договірної потужності (оскільки така погоджена сторонами не була), а з обсягів добових небалансів, наявність яких позивач підтверджує реєстрами файлів завантажених до інформаційної платформи;

- жодних доказів (первинних документів, як то акти купівлі/продажу, відбору, тощо) на підтвердження безспірності виникнення неврегульованих негативних щодобових небалансів у AT «Харківгаз» у спірному періоді 2021 року в межах розгляду даної справи оператор ГТС не надав.

- ненадання позивачем послуг щодобового балансування (балансуючих дій) для відповідача, виключає можливість надання послуги перевищення замовленої (договірної) потужності, а також зважаючи на відсутність погодженої потужності у договорі (неукладення сторонами додатків до договору), вказане свідчить про неможливість встановити обсяги перевищення замовленої (договірної) потужності.

- судом першої інстанції помилково прийнято у якості доказів у справі акти приймання-передачі природного газу за квітень-жовтень 2021 року, оскільки з огляду на предмет та підстави позову такі документи не є належним доказом у справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 року відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 року у справі №922/1373/23. Встановлено строк на протязі якого позивач має право подати до суду відзив на апеляційну скаргу, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду клопотання, заяви, документи та докази в обґрунтування своєї позиції по справі. Справу призначено до розгляду в судове засідання на 30.08.2023 року і роз`яснено шляхи реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, а також шляхи реалізації права учасників справи на подання документів до суду засобами електронного зв`язку. Витребувано матеріали справи з Господарського суду Харківської області.

Вказана ухвала суду була направлена на адреси сторін засобами поштового зв`язку та на електронну пошту, які зазначені у документах, що надані до суду і отримана ними, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про врученя поштового відправлення.

10.08.2023 року на вимогу суду з Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/1373/23.

Від позивача 23.08.2023 року надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9996 ел.№12714), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою суду від 28.08.2023 року задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Слід відзначити, що 28.08.2023 року від відповідача надійшло клопотання (вх.№10160), в якому просить суд зупинити провадження у справі №922/1373/23 до закінчення розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №918/686/21.

Враховуючи обставину перебування судді-доповідача у відпустці, призначене на 30.08.2023 року судове засідання не відбулось.

Ухвалою суду від 04.09.2023 року повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 року у справі №922/1373/23 відбудеться 13.09.2023 року об 11:20 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132.

У судовому засіданні 13.09.2023 року представник відповідача оголосив зміст клопотання про зупинення провадження у справі. Представник позивача зазначив, що копію клопотання він не отримував та вважає за необхідне ознайомитися з його змістом та надати письмові заперечення.

З метою дотримання принципів судочинства в господарському процесі та з метою повного і всебічного розгляду справи по суті, враховуючи неможливість закінчення розгляду справи в даному судовому засіданні, колегія суддів з огляду на приписи ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголосила протокольну перерву у розгляді справи до 02.10.2023 року.

27.09.2023 року від позивача надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі (вх.№11744, ел.№13432), в яких проти клопотання заперечує і звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що клопотання подано з порушенням строків визначених судом. Що стосується суті клопотання, то позивач вказує, що відносини, які є предметом розгляду у справі №918/686/21 не є подібними до спірних правовідносин у даній справі - №922/1373/23.

У судовому засіданні 02.10.2023 року представник відповідача просив задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі, а також наполягав на доводах апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Присутній у судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача заперечив проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, а також проти доводів апеляційної скарги з підстав, що викладені у відзиві, який міститься у матеріалах справи.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження, судова колегія зазначає про таке.

Як вбачається із вказаного клопотання відповідача, як на підставу для зупинення провадження у даній справі заявник посилається на те, що на розгляді об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду перебуває справа №918/686/21 з подібними правовідносинами.

Ухвалою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 10.04.2023 року у справі №918/686/21 прийнято до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу №918/686/21.

Тобто, обставини, які, на думку відповідача, зумовлювали необхідність зупинення провадження у даній справі, існували як на час звернення відповідача з апеляційною скаргою, так і на час розгляду справи судом першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.03.2023 року у справі №918/686/21 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за позовом ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» до АТ «Рівнегаз» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - НКРЕКП про стягнення заборгованості в частині оплати за негативні щодобові небаланси та за перевищення замовленої потужності за період лютий-березень 2021 року та за зустрічним позовом АТ «Рівнегаз» до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - НКРЕКП про зобов`язання вчинити дії.

Верховний Суд у вищезазначеній справі вказав, що в ході розгляду касаційної скарги колегія суддів з`ясувала наявність певних розбіжностей у висновках Верховного Суду з питання визначення предмету доказування у категорії справ щодо стягнення заборгованості за послуги балансування за договором про транспортування природного газу, зокрема, щодо необхідності позивачу доводити існування загрози цілісності ГТС, вчинення балансуючих дій, наявності ресурсу природного газу саме для врегулювання добових небалансів, факту понесення реальних витрат на врегулювання добових небалансів саме відповідача. На думку колегії, ці розбіжності перешкоджають формуванню усталеної судової практики судами інших інстанцій.

Передаючи справу на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, колегія суддів вважала за необхідне уточнити правовий висновок щодо застосування п. 3 розд. ХІІІ, п. 3 гл. 3 розд. ХІV Кодексу ГТС, вказавши, що у такій категорії справ (стягнення заборгованості за послуги балансування за договором про транспортування природного газу) незалежно від того, здійснюється місячне чи добове балансування, а також яка саме редакція Кодексу ГТС застосовується до спірних відносин, позивач не повинен доводити існування загрози цілісності ГТС, наявності в нього ресурсу природного газу саме для врегулювання добових небалансів відповідача, факт понесення реальних витрат на врегулювання добових небалансів саме відповідача, зокрема, й факт купівлі-продажу оператором ГТС короткострокових стандартизованих продуктів.

Отже, у справі №918/686/21, на яку посилається відповідач, предметом розгляду об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду є питання доказування здійснення Оператором ГТС балансуючих дій з метою розгляду позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги балансування за договором про транспортування природного газу.

В той же час, предметом спору у дай справі є стягнення заборгованості за перевищення договірної замовленої потужності.

Подібність правовідносин потрібно оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими. У кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. А тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів (пункти 25, 26, 31 постанови від 12.10.2021 року у справі №233/2021/19).

Як вбачається, Закон України «Про ринок природного газу» та Кодекс ГТС визначають предмет договору транспортування як надання послуг, які можуть включати: надання доступу до потужності (розподіл потужності); послуги транспортування; послуги балансування.

Тобто, спірне правове питання, що розглядається об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №918/686/21 стосується стягнення заборгованості за іншу послугу, передбачену договором транспортування природного газу, ніж та, що є предметом розгляду у даній справі, та яка регулюється іншими правовими нормами, що свідчить про неподібність правовідносин даної справи та справи №918/686/21.

Статтею 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд, серед іншого забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи, що результат перегляду судового рішення апеляційним господарським судом у даній справі №922/1373/23 не пов`язаний із результатом касаційного перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у справі №918/686/21 та правовідносини у справі № 918/686/21 та у даній справі не є пов`язаними, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язок.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

Згідно ч.7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Так, 04.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (оператор, позивач у справі) та Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» (замовник, відповідач у справі) укладено договір № транспортування природного газу (далі - договір), що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2497.

За цим договором оператор надає замовнику (яким є відповідач) послугу транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2 договору, послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора. Підписанням цього договору замовник підтверджує, що він ознайомлений із Правилами надання доступу до інформаційної платформи, розміщеними на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника.

Обсяг послуги, що надається за цим договором, визначається підписанням додатка 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатка 2 (розподіл потужності з обмеженнями), крім надання доступу до потужності на період однієї газової доби. Приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу. (п.п. 2.3, 2.4. договору).

Згідно п. 2.5 договору, замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також, оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Відповідно до п. 2.8 договору, взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортуванні за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Відповідно до п. 4.1. договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих послуг; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити своєчасну та повну оплату додаткової плати оператору у разі перевищення розміру замовленої потужності та/або плати за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями, та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним у газотранспортну систему, у порядку визначеному цим договором та Кодексом.

Згідно п. 3.2. договору Оператор має право стягувати із Замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або плату за зміну умов (обмежень) користування потужністю з обмеженнями у порядку, визначеному цим Договором.

У розділі 6 договору сторони погодили, що оператор забезпечує наявність відповідних потужностей у точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи в обсязі, визначеному згідно з додатком №1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розподіл потужності з обмеженнями), та/або в обсязі підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби. Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу. Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється в порядку, встановленому кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті.

Згідно п. 7.1 договору, вартість послуг розраховується: розділ потужності за тарифами, які встановлюються регулятором; транспортування за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом.

Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті www.tsoua.com. Тарифи, передбачені п. 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору (п.п. 7.2, 7.3 договору).

Пунктом 8.1. договору визначено, що вартість послуг договірної потужності визначається виходячи з обсягу замовленої потужності замовника згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності) та/або додатком 2 до цього договору (розділ потужності з обмеженнями) та/або обсягу підтвердженої номінації у випадку замовлення потужності на період однієї газової доби.

Відповідно до п. 8.4 договору замовник, який є оператором газорозподільної системи, здійснює остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг. У випадку якщо розрахунковий обсяг використання потужності замовником (оператором газорозподільної системи), визначений оператором газотранспортної системи на підставі остаточної алокації, перевищує обсяг договірної потужності, замовник послуг транспортування зобов`язаний здійснити оплату вартості перевищення договірної потужності за кожен день такого перевищення до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до звіту використання договірної потужності та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Звіт оператора про використання замовленої потужності замовником, який надається до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу, містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату або повідомлення про зарахування надмірно сплачених коштів у рахунок плати за використання договірної потужності на наступні періоди.

Відповідно до п. 11.2. договору оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.

При цьому п. 11.3. договору встановлено, що замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акту наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріплені печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовано відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулювання відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

У розділі 13 договору сторони погодили, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. Сторона, що виконує умови цього договору та (або) умови Кодексу, зобов`язана в повному обсязі відшкодувати збитки, завдані іншій стороні. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сторони добросовісно співпрацюють з метою забезпечення ефективної та безпечної експлуатації і використання газотранспортної системи. Сторона не має права на відшкодування збитків у тій частині, в якій вона могла б їх уникнути в разі вжиття всіх залежних від неї заходів.

Цей договір набирає чинності з дня його укладення, поширює дію на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2020 року і діє до 31.12.2020 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 17.1 договору).

Позивач вказує, що на виконання умов договору, за результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача, ним здійснено розрахунок вартості плати за перевищення потужності у відповідному розрахунковому місяці, а саме:

- за квітень 2021 року виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 37,37001 тис.куб.м. всього на загальну суму 5567,83 грн.;

- за травень 2021 року виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 7,03205 тис.куб.м. всього на загальну суму 1047,72 грн.;

- за червень 2021 року виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 25,65277 тис.куб.м. всього на загальну суму 3822,06 грн.;

- за липень 2021 року виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 3,95805 тис.куб.м. всього на загальну суму 589,72 грн;

- за серпень 2021 року виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 3,56038 тис.куб.м. всього на загальну суму 530,47 грн.;

- за вересень 2021 року виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 3644,17743 тис.куб.м. всього на загальну суму 542953,28 грн.;

- за жовтень 2021 року виявлено остаточні обсяги перевищення договірної потужності в розмірі 41,10456 тис.куб.м. всього на загальну суму 6124,25 грн.

У відповідності до п. 8.4. договору позивачем направлено в інформаційній платформі відповідачу:

- рахунок №04-2021-/1000421 від 30.04.2021 року на оплату за перевищення договірної потужності за квітень 2021 року на загальну суму 5567,83 грн.;

- рахунок №05-2021-/1000521 від 31.05.2021 року на оплату за перевищення договірної потужності за травень 2021 року на загальну суму 1047,72 грн.;

- рахунок №06-2021-/1000621 від 30.06.2021 року на оплату за перевищення договірної потужності за червень 2021 року на загальну суму 3822,06 грн.;

- рахунок №07-2021-/1000721 від 31.07.2021 року на оплату за перевищення договірної потужності за липень 2021 року на загальну суму 589,72 грн.;

- рахунок №08-2021-/1000821 від 31.08.2021 року на оплату за перевищення договірної потужності за серпень 2021 року на загальну суму 530,47 грн.;

- рахунок №09-2021-/1000921 від 30.09.2021 року на оплату за перевищення договірної потужності за вересень 2021 року на загальну суму 542953,28 грн.;

- рахунок №10-2021-/1001021 від 31.10.2021 року на оплату за перевищення договірної потужності за жовтень 2021 року на загальну суму 6124,25 грн.;

- звіти про використання замовленої потужності АТ «Харківгаз» за газові місяці квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2021 року.

На виконання умов п.11.2 договору, позивач надіслав відповідачу акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності) із проханням підписати дані акти та повернути один примірник на адресу ТОВ Оператор ГТС України, а саме: акт наданих послуг від 30.04.2021 року №04-2021-/1000421 за газовий місяць квітень 2021 року; акт наданих послуг від 31.05.2021 року №05-2021-/1000521 за газовий місяць травень 2021 року; акт наданих послуг від 30.06.2021 року №06-2021-/1000621 за газовий місяць червень 2021 року; акт наданих послуг від 31.07.2021 року №07-2021-/1000721 за газовий місяць липень 2021 року; акт наданих послуг від 31.08.2021 року №08-2021-/1000821 за газовий місяць серпень 2021 року; акт наданих послуг від 30.09.2021 року №09-2021-/1000921 за газовий місяць вересень 2021 року; акт наданих послуг від 31.10.2021 року №10-2021-/1001021 за газовий місяць жовтень 2021 року.

Позивач зазначає, що уповноваженими особами відповідача отримано та підписано без зауважень зазначені акти, проте, у строки встановлені п. 8.4 договору, відповідач не оплатив вартість перевищення договірної потужності за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2021 року в загальній сумі 560655,33 грн. з оплати вартості перевищення замовленої (договірної) потужності, чим порушив умови п. 2.5, 8.4 договору, а також порушив права та інтереси позивача як кредитора у спірних правовідносинах.

Акти наданих послуг за вказаний період підписані представником відповідача без зауважень, а також скріплені відтиском печатки.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 цього Кодексу та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 180 Господарського кодексу України деталізовані істотні умови господарського договору. Так, за приписами частин першої і третьої цієї статті зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Норми Цивільного кодексу та Господарського кодексу України можуть застосовуватися до договору транспортування газу (як загальні норми) лише в частині, в якій вони не змінені спеціальним регулюванням, встановленим законодавством про ринок природного газу.

Взаємовідносини, які виникають у процесі укладення договорів транспортування природного газу, регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС та Типовим договором, затвердженим постановою НКРЕКП.

Кодекс ГТС є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України. Дія цього Кодексу поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності.

Відповідно до частин першої та другої статті 32 Закону України «Про ринок природного газу» транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому Кодексом ГТС та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор ГТС зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору ГТС встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором.

Пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС визначає договір транспортування як договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу (замовлення розподілу потужності, замовлення транспортування природного газу, послуга балансування) на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги).

Згідно з абз. 36 п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС договір транспортування це договір, укладений між оператором ГТС та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого Регулятором, згідно з яким оператор ГТС надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору ГТС вартість отриманих послуг (послуги).

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу І Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2497 затверджено Типовий договір транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір № транспортування природного газу від 04.02.2020 року є договором про надання послуг та відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП.

Відповідно до п. 2 глави 1 розділу IV Кодексу ГТС правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG/оператором газосховища/ газовидобувним підприємством /оператором газорозподільної системи / прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добових небалансів у газотранспортній системі, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2497.

Пунктом 1 глави 1 розділу VIII Кодексу ГТС унормовано, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

Пункт 2 р. 1. глави IV Кодексу ГТС встановлює, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі вчинення дій з врегулювання добового небалансу, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування.

Згідно з п.5 р. 1 гл. 1 Кодексу ГТС зазначається що розподіл потужності - частина договору транспортування, яка визначає порядок та умови надання і реалізації права на користування договірною потужністю, яке надається замовнику транспортування у визначеній точці входу або точці виходу, а розподілена (договірна) потужність - це частина технічної потужності газотранспортної системи, яка розподілена замовнику послуг транспортування згідно з договорами транспортування.

Абзац 2 пункту 1 р. 1 гл. IX Кодексу ГТС визначає, що розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу.

Відповідно до п. 15 р. 1 гл. IX Кодексу ГТС величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу.

Згідно п.3 р.2 глави XI Кодексу ГТС у випадку, якщо замовник послуг транспортування природного газу не надасть оператору газотранспортної системи номінацію згідно з положеннями пункту 1 цієї глави, вважається підтвердженою номінація для такого замовника послуг транспортування природного газу з обсягами природного газу, що дорівнює нулю відносно замовленої точки входу/виходу.

Пунктом 2 р. 3 гл. XV Кодексу ГТС встановлено, що оператор газотранспортної системи з метою уникнення можливості виникнення перевантажень вчиняє дії, зокрема, по стягненню із замовника послуг транспортування додаткової оплати за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

Згідно п. 3 р. 2 глави XI Кодексу ГТС у випадку, якщо замовник послуг транспортування природного газу не надасть оператору газотранспортної системи номінацію згідно з положеннями пункту 1 цієї глави, вважається підтвердженою номінація для такого замовника послуг транспортування природного газу з обсягами природного газу, що дорівнює нулю відносно замовленої точки входу/виходу.

З дослідженої колегією суддів звітності про використання потужності газорозподільної системи та стану розрахунків за спірний період, встановлено, що фактично відповідачем було замовлено договірну потужність в обсязі, яка дорівнює нулю, однак розрахунковий обсяг використаної відповідачем потужності перевищив таке значення (нуль).

Суд звертає увагу, що на виконання постанови НКРЕКП від 07.07.2016 року №1234 «Про затвердження форм звітності НКРЕКП щодо здійснення моніторингу на ринку природного газу та інструкцій щодо їх заповнення» операторами газорозподільних систем щомісячно надається Регулятору форма звітності №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) «Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків».

На запит ТОВ «Оператор ГТС України», НКРЕКП листом від 10.05.2022 року №3463/16.2.1/7-22 надано звіти АТ «Харківгаз» про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків (далі - звіти форма 8в), у тому числі у квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні 2021 року.

З наданих форм 8в вбачається, що АТ «Харківгаз» самостійно подано до НКРЕКП підписані уповноваженими посадовими особами та скріплені печаткою підприємства звіти, яких відповідач у повному обсязі визнає обсяги переданого природного газу з газотранспортної системи та обсяги використаної потужності за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2021 року.

При цьому, вказані у формах 8в обсяги природного газу в повному обсязі співпадають з даними інформаційної платформи ТОВ «Оператор ГТС України» щодо використаних АТ «Харківгаз» обсягів перевищення договірної потужності та відображеними у відповідних актах наданих послуг, звітах про використання замовленої потужності та рахунках за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2021 року.

Таким чином, АТ «Харківгаз» у звітах форми 8в визнано використання обсягів потужності у квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні та жовтні 2021 року, а тому заборгованість на суму 560655,33 грн. з оплати вартості перевищення замовленої (договірної) потужності є підставною.

У апеляційній скарзі відповідач зазначає про неукладення між оператором та АТ «Харківгаз» додатків №1 та №2 до договору № від 04.02.2020 року, що унеможливлює надання послуги перевищення замовленої (договірної) потужності.

Колегія суддів зазначає, що, дійсно, відсутність відповідних додатків, які самі сторони в договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими що за змістом є обов`язковими, а отже, й істотними в контексті предмета договору. Крім того, обов`язковість таких додатків до договору транспортування, виходячи з приписів чинного законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

Водночас, не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

Аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №338/180/17.

Фактичне виконання сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів частини восьмої статті 181 Господарського кодексу України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладення господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 року у справі №922/189/18.

Отже, відсутність укладених додатків до договору не свідчить про неукладеність договору в цілому за умови його фактичного виконання сторонами.

Колегія суддів вважає, що достатньою підставою для оплати послуг є звіти, складені оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. Оплата послуг має бути здійснена замовником у разі надсилання оператором ГТС такому замовнику рахунку на оплату, звіту по точках входу/виходу замовника послуг транспортування (пункти 3 і 4 глави 4 розділу XIV Кодексу ГТС). Використання гарантованої та/або переривчастої потужності на добу наперед не обумовлюється підписанням додатків.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 18.02.2022 року у справі №918/450/20, від 15.07.2022 року у справі №921/184/21, у справі №922/3303/21 від 02.08.2022 року, у постанові у справі №908/2504/21 від 06.04.2023 року, у постанові у справі №911/3195/21 від 19.04.2023 року.

Судом встановлено, що сторонами вчинялися дії, спрямовані на виконання договору, про що зокрема свідчать засвідчені копії актів наданих послуг за місяці квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2021 року, які підписані представниками позивача та відповідача без зауважень та застережень, що свідчить про погодження відповідачем з обсягами перевищення замовленої (договірної) потужності та їх вартістю. Зазначена обставина свідчить про визнання АТ «Харківгаз» факту отримання послуг перевищення замовленої потужності за договором № від 04.02.2020 року та визнання заборгованості за отримані послуги перевищення потужності перед оператором за вказаним договором, що не спростовується відповідачем.

Крім того, АТ «Харківгаз» у звітах форми 8в визнано використання обсягів потужності у квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні та жовтні 2021 року. Оператор ГТС фактично здійснює алокацію (аналіз та систематизацію даних) на підставі інформації щодо обсягів відібраного газу, яка була надана самим замовником послуг. Подання замовником нульових номінацій або неподання їх взагалі не впливає на фактичний обсяг відібраного замовником природного газу з ГТС.

Щодо тверджень відповідача про те, що він не подавав, а оператор не підтверджував номінації для транспортування природного газу, а відтак не отримував послуг з замовленої потужності; Оператором не надано розрахунку та не наведено формули визначення перевищення замовленої потужності, як це передбачено договором суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 7.1 - 7.3 договору № від 04.02.2020 року вартість послуг розраховується: розподіл потужності - за тарифами, які встановлюються Регулятором; транспортування - за тарифами, які встановлюються регулятором; балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.tsoua.ua. Тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Постановою НКРЕКП від 24.12.2019 року №3013 встановлено тарифи для ТОВ «Оператор ГТС України» на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на регуляторний період 2020-2024 роки, яка набрала чинності з 01.01.2020 року. Оператор зобов`язаний застосовувати тариф встановлений НКРЕКП для розрахунку вартості перевищення замовленої потужності на точки виходу.

Водночас, у матеріалах справи наявні акти звірки взаєморозрахунків за період з 01.04.2021 по 30.06.2021, за період з 01.07.2021 по 30.09.2021 та за період з 01.10.2021 по 31.12.2021, підписані уповноваженою особою АТ «Харківгаз» без будь яких зауважень, з яких вбачається, що відповідач підтверджує наявність у нього заборгованості перед оператором за послуги перевищення замовленої потужності квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень 2021 року.

Згідно із пунктом 3 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи.

Відповідно до пункту 19.1 договору № від 04.02.2020 року транспортування природного газу, укладеного між позивачем та відповідачем, сторони обмінюються інформацією, що стосується надання послуг, відповідно до порядку і в строки, передбачені Кодексом.

Пунктом 19.2 даного договору передбачено, що будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що мають бути надані за цим договором, повинні бути письмово оформлені і вважаються наданими, якщо їх надіслано на адреси, вказані в цьому Договорі, рекомендованим листом зі сплаченим поштовим збором, вручено кур`єром особисто уповноваженій особі сторони або у погоджених сторонами випадках - електронною поштою.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1437 від 27.12.2017 року затверджено зміни до деяких постанов НКРЕКП щодо впровадження добового балансування на ринку природного газу та процедури розробки, подання і затвердження Плану розвитку газотранспортної системи на наступні 10 років, та, зокрема, запроваджено роботу інформаційної платформи. Вказана постанова набрала чинності з 01.08.2018 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Кодексу ГТС інформаційна платформа це електронна платформа оператора газотранспортної системи у формі веб-додатка в мережі Інтернет, створена відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Таким чином, Кодекс ГТС передбачає функціонування інформаційної платформи, яка істотно змінила процедуру взаємодії між суб`єктами ринку природного газу. Функціонування платформи забезпечує оператор ГТС задля надання послуг транспортування природного газу відповідно до Кодексу ГТС. Платформа дозволяє автоматизувати процеси електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу - оператором ГТС, операторами ГРМ та замовниками послуг транспортування газу. Інформаційна платформа почала працювати в штатному режимі з 01.03.2019 року. Подібні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 року у справі №927/1041/19.

Умовами укладеного договору сторони погодили, що замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи. Взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу.

Таким чином, відповідно до вимог Кодексу ГТС та умов договору взаємодія сторін і обмін інформацією здійснюється із використанням електронного цифрового підпису через інформаційну платформу Оператора ГТС, який виконує функції адміністратора інформаційної платформи та оприлюднює на своєму веб-сайт інформацію, передбачену цим Кодексом.

Як свідчить доданий до позовної заяви Реєстр файлів, відправлених через Інформаційну платформу, позивачем було направлено відповідачу в інформаційній платформі поштою SAP відповідні документи (звіти використання замовленої потужності, рахунки на оплату та відповідні акти надання послуг) за газові місяці квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень та жовтень 2021 року, які були підписані з використанням електронного цифрового підпису.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що акти наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, звіти про використання замовленої потужності та рахунки на оплату за період квітень-жовтень 2021 року є належними та допустимими доказами, які підтверджують заявлені позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості у сумі 560655,33 грн. за перевищення замовленої (договірної) потужності за період квітень-жовтень 2021 року.

Доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують перевищення замовленої (договірної) потужності за період квітень-жовтень 2021 року.

Враховуючи, що відповідачем, всупереч умовам договору, оплата за перевищення замовленої (договірної) потужності за період квітень-жовтень 2021 року своєчасно та у повному обсязі не здійснена, позивач нарахував 52213,00 грн. пені згідно п. 13.5 договору, 170196,84 грн. інфляційних втрат та 24196,55 грн. 3% річних за період квітень 2021 року - жовтень 2021 року.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пунктів 13.1, 13.5 договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором. У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд першої інстанції, з яким погоджується Східний апеляційний господарський суду перевіривши розрахунок позивача заявлених до стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, з урахуванням норм чинного законодавства України і наявних між сторонами правовідносин, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку, що розрахунок є арифметично вірним і наявні правові підстави для задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 52213,00 грн., 170196,84 грн. інфляційних втрат та 24196,55 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом всупереч приписів ст. 73 та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не доведено факту, а також не надано належних та допустимих доказів у підтвердження належного виконання умов договору № від 04.02.2020 року щодо своєчасного розрахунку у встановленому порядку та розмірі.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 року у справі №922/1373/23, яке відповідає вимогам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, має бути залишене без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 77, 86, 129, 240, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» залишити без задоволенні.

Рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 року у справі №922/1373/23 залишити без змін.

Дана постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 12 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов